Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.06.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1848694 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3 000,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день або 693,50 % річних. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Всупереч умовам кредитного договору № 1848694 від 10.06.2021 [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. За відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 9 840,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 6 840,00 - заборгованість за процентами, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати по справі, в тому числі витрати на правову допомогу адвоката. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2025 прийнято до свого провадження справу та призначено її до судового розгляду на 14.05.2025, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.05.2025 розгляд справи відкладено на 18.06.2025 у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. 14.05.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» про розподіл судових витрат, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн. (а.с. 85-94). 18.06.2025 розгляд справи відкладено на 20.08.2025 для повторного виклику відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (вх. №9560 від 14.05.2025) Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за допомогою смс-повідомлення та судової повістки. Судова повістка, направлена відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, повернута на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. 20.08.2025 ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.04.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1848694, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора С494, а також підписано зазначеним ідентифікатором додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1848694 від 26.04.2021. Додаток містить графік платежів (а.с.72-77). До позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту (а.с.98-99). Згідно з довідкою, виданою ТОВ «Лінеура Україна», встановлено, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , уклав договір №1848694 від 26.04.2021 з ТОВ «Лінеура Україна», акцепт якого було здійснено шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора через інформаційно-телекомунікаційну систему https://credit7.ua/ Ідентифікатор С494 було надіслано 26.04.2021 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 90). Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «УПР» за вих. № 27937-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 26.04.2021 16:40:10 на суму 3 000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 87635940, призначення платежу: Зарахування 3 000,00 грн. на карту № [NUMBER] (а.с. 81). 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с. 94-97). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 9 840,00 грн. (а.с. 89). 10.01.2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» повідомило [PERSON] про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, шляхом поштового відправлення відповідачу (а.с. 78,86). Згідно Виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1848694, заборгованість складає 9 840,00 грн. та включає в себе: 3 000,00 грн. прострочене тіло; 6 840,00 грн. прострочені відсотки (а.с. 79). У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та у зв`язку із цим у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у розмірі 9 840,00 грн., яка складається з наступного: 3 000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 6 840,00 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Як передбачено ч. 1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 514, ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно із п. 1.3. кредитного договору сума кредиту складає 3 000 грн. Строк кредиту 30 днів (26.05.2021). Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору. Відповідно до п. 1.4.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1. Договору; - у межах нового строку, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.2. Договору. Згідно із п. 4.1.1. договору у випадку неможливості виконання зобов`язання за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження укладення Додаткової угоди до Договору, якою визначено новий строк кредитування згідно із п. 4.1.1. кредитного договору. Разом із тим, відповідно до п. 4.2.2. договору клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінченням строку кредиту або продовженого строку кредиту ще на 15 календарних днів. Враховуючи п.4.2.5 Договору, за яким загальна кількість автопролонгацій не може бути більшою 120 календарних днів, кредитор мав право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами в межах 120 днів. Умовами договору, нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору з врахуванням автопролонгації передбачено. Враховуючи те, що обов`язку з повернення коштів за кредитним договором від 26.04.2021 № 1848694, [PERSON] не виконав, з останнього на користь позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 9 840 грн., яка складається з 3 000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6 840 грн. заборгованості за процентами, нарахованими до 24.08.2021. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що 29 грудня 2023 року позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Пархомчуком С.В., відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується надати послуги клієнту за винагороду. За умовами даного договору, сторони домовились, що вартість правової допомоги адвоката обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката, вартість однієї години становить 2 000 грн. (а.с. 91-92 на звороті). На виконання вказаних вимог закону представником позивача подано клопотання від 14.05.2025 про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи та надано: довіреність від 30.12.2024 року на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» адвокатом Пархомчук С.В.; Рахунок №13.05.2025-21 від 13.05.2025 на суму 10 500,00 грн. та платіжна інструкція №38341 від 13.05.2025 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на користь Пархомчук С.В. грошових коштів у сумі 10 500,00 грн. за правничу допомогу згідно рах. №13.05.2025-21 від 13.05.2025; Акт про отримання правової допомоги від 13.05.2025, згідно якого адвокат Пархомчук С.В. надав Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» наступну правничу допомогу: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору №1848694 від 26.04.2021 тривалістю 1 година вартістю 2 000,00 грн., складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів, додатків до позовної заяви), моніторинг та аналіз судової практики тривалістю 2,5 години вартістю 5 000,00 грн., інші клопотання, заяви до суду, вкладення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи тривалістю 1,5 години вартістю 3 000,00 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю 500,00 грн. (а.с. 114-123). Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 10 500,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Одночасно,

Outcome: approved