Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 37431,78 гривень та розгляд справи призначено на 09 травня 2025 року. 09 травня 2025 року розгляд справи відкладено на 12 червня 2025 року, у зв`язку із неявкою Відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 12\~червня 2025\~року справи\~відкладено на\~01\~липня 2025\~року,\~у зв`язку\~із неявкою Відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 01 липня 2025 року справи відкладено на 29 липня 2025 року, у зв`язку із неявкою Відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 21 липня 2025 року до Суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві вручення 21 поштового відправлення із позначкою «адресат відмовився». 29 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 14 серпня 2025 року у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 14 серпня 2025 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без їхньої участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 14 серпня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 14 серпня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 18 серпня 2025 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 31 липня 2024 року Відповідач уклав разом із ним кредитний договір (оферти) №31.07.2024-100001412. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредит у розмірі 15 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 31 липня 2024 року, строком на 140 днів, денна процентна ставка 1 %. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на 17 грудня 2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 37431,78 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000 гривень та заборгованість по процентах в розмірі 16800 гривень, комісія 531,78 гривень, неустойка у розмірі 5100 гривень. Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 9068, 22 гривень від 29 серпня 2024 року, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за Кредитним договором у розмірі 37 431 гривня 78 копійок; -судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Пропозиція про\~укладення кредитного\~договору (оферти)\~від 31\~липня 2024\~року, відповідно до якої Відповідач погодилась та підписала за допомогою одноразового ідентифікатора Е558 на умови і правила надання кредиту, а також зобов`язується дотримуватись даних умов та правил. 2.Заявка від 31 липня 2024 року, відповідно до якої Позивач надає Відповідачу (який підписав за допомогою одноразового ідентифікатора Е558) кредит у розмірі 15000 гривень строком на 140 днів, дата повернення 17 грудня 2024 року, процентна ставка 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія за надання кредиту становить 3000 гривень, неустойка нараховується у розмірі 150 гривень за кожен день невиконання зобов`язання. 3.Відповідь Позивальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №31.07.2024-100001412 (кредитної лінії) від 31 липня 2024 року, відповідно до якої Відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. 4.Інформаційне повідомлення позивальника, в якому вказано, дані Відповідача та інформація про кримінальну відповідальність, який підписаний одноразовим ідентифікатором Е558. 5.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту становить 15000 гривень терміном на 140 днів, стандартна процентна ставка 318.79 % річних, неустойка становить 150 гривень за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язань. 6.Квитанція платіжної системи LiqPay від 09 квітня 2025 року, відповідно до якої 31 липня 2024 року видана сума 15000 гривень за договором №31.07.2024-100001412 на платіжну карту 4731219648452526. 7.Довідка-Розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №31.07.2024-100001412 від 31 липня 2024 року, відповідно до якої заборгованість Відповідача по кредитному договору №31.07.2024-100001412 від 31 липня 2024 року складає: 15000 гривень основний борг, 16800 гривень проценти, 5100 гривень неустойка, 531,78 гривень комісія. 8.Довідка, в якій зазначені персональні дані Відповідача. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 31 липня 2024 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого Відповідачеві надано кошти в кредит у розмірі 15000 гривень строком на 140 днів, процентна ставка 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, комісія за надання кредиту становить 531,78 гривень, неустойка нараховується у розмірі 150 гривень за кожен день невиконання зобов`язання. (пункти ІІІ.1-ІІІ.3 цього Рішення). 31 липня 2024 року Позивачем перераховано кошти у розмірі 15000 гривень на платіжну карту Відповідача, що підтверджується квитанцією (пункт ІІІ.6 цього Рішення). Відповідачем проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 9068, 22 гривень від 29 серпня 2024 року, що визнається Позивачем. Згідно із розрахунком Позивача, станом на день подання позову до суду у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 37431,78 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 000 гривень та заборгованість по процентах в розмірі 16800 гривень, комісія 531,78 гривень, неустойка у розмірі 5100 гривень (пункт ІІІ.7 цього Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем укладено із Позивачем кредитний договір та отримано за цим договором кошти в сумі 15000 гривень, що підтверджується договором та квитанцією (пункт ІІІ.1 та ІІІ.6 Рішення). При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»(у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою відповідного змісту згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до пункту 17 розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Як встановлено в ході розгляду справи, кредитний договір укладено 28 липня 2024 року із розміром процентної ставки за користування кредитом 1,5 % від суми кредиту за кожен день. 31 липня 2024 року по 17 грудня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1 % від суми кредиту за кожен день ( згідно із вимогами договору та Закону). Судом встановлено, що Відповідач не погасив заборгованість за тілом кредиту у сумі 15000 гривень станом на день подання позовної заяви до суду. Відповідно розмір нарахованих відсотків - з 31 липня 2024 року по 17 грудня 2024 року становить 21000 гривень ( 140 дні * (15000 гривень * 1 %). Загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку договору становить 21000 гривень. Позивач просить стягнути заборгованість за відсотками за користування кредиту в розмірі 16800 гривень. Відповідно до\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами в межах позовних вимог в розмірі 16800 гривень. Щодо неустойки Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 17.03.2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» N? 2120-1X від 15 березня 2022 р. Його положення стосується питань, зокрема кредитування. А саме, цим Законом було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Відтак, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Таким чином, відсутні підстави для стягнення неустойки у період воєнного стану в зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо розміру комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 531,78 гривень за кредитним договором №31.07.2024-100001412 від 31 липня 2024 року. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 31 800 гривень, що становить 84,95 % від суми заявлених вимог. 84,95 % від суми сплаченого судового збору становить 2058 гривень. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2058 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved