Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] ,звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву аргументувала наступним. Вона та [PERSON] проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, що прямо вказує на наявність встановлених між сторонами, притаманних подружжю. 21.01.2016 на підставі акту огляду МСЕК №203 [PERSON] була встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням. У березні 2025 вона та її син [PERSON] змінили фактичне місце проживання та переїхали до м. Кропивницький. [PERSON] не мав змоги змінити місце проживання у зв`язку зі встановленою інвалідністю і з 07.10.2009 до 15.05.2025 проживав на території с. Олександро-Калинове Донецької області. Відповідно до витягу з ЄРДР від 15.05.2025 № 12025052380000813 до ЧЧ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що о 17:15 15.05.2025 з боку РОВ відбувся ворожий обстріл із невстановленої наразі зброї, попередньо відбулось 3 ворожі авіаудари ФАБ-250 із модулем УМПК по с. Олександро-Калинове Іллінівськї ОТГ Краматорського району Донецької області, в результаті чого загинула 1 цивільна особа: [PERSON] , [INFO] , мешкає: [ADDRESS] . Отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям. Також пошкоджено 15 об`єктів. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті не було надано документ встановленої форми про смерть, виданий українським закладом охорони здоров`я або медичною установою. Встановлення факту смерті [PERSON] є необхідним задля отримання свідоцтва про смерть на території активних бойових дій, що є підставою для виникнення певних цивільних прав, зокрема, права на спадщину, допомоги на перепоховання, отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника та освітніх послуг при вступі до вищого навчального закладу. Законний представник неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимогу та просила її задовольнити. Пояснила, що про смерть [PERSON] їй стало відомо від сусідів, які здійснили обряд поховання. Жодних документів, якими б була зафіксована смерть [PERSON] у неї немає, оскільки село Олександро-Калинове перебуває у зоні бойових дій. Заінтересована особа Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання свого представника не направили, заяв та клопотань не надіслали. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заявниці та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Як випливає з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами (а.с. 10, 12, 13, 14). Відповідно до витягу з ЄРДР від 15.05.2025 № 12025052380000813 до ЧЧ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що о 17:15 15.05.2025 з боку РОВ відбувся ворожий обстріл із невстановленої наразі зброї, попердньо відбулось 3 ворожі авіаудари ФАБ-250 із модулем УМПК по с. Олександро-Калинове Іллінівськї ОТГ Краматорського району Донецької області, в результаті чого загинула 1 цивільна особа: [PERSON] , [INFO] , мешкає: [ADDRESS] (а.с. 11). Як вбачається із досліджених доказів с. Олександро-Калинове Іллінівської сільської територіальної громади відноситься до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064, запис в Реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього у разі державної реєстрації смерті відомостей: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), стать, громадянство, дата смерті, у якому віці померла особа, місце смерті та її причина, дата і місце народження (для дітей віком до одного року - кількість місяців і днів), реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце проживання, документ, що підтверджує факт смерті; прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, що звернулася за державною реєстрацією смерті, серія і номер, яким органом видано паспорт або паспортний документ, дата його видачі; серія і номер свідоцтва про смерть; дата і номер актового запису в книзі державної реєстрації смертей; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію смерті; прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру. Згідно з п. 1 р. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5) підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з п. 13 р. 5 цих Правил, запис у графі актового запису про смерть «Причина смерті» повинен відповідати підпункту I-г пункту 11 лікарського свідоцтва про смерть, якщо заповнені всі чотири підпункти, підпункту I-в, якщо заповнені три підпункти, або підпункту I-б, якщо заповнені два підпункти, та підпункту I-а, якщо заповнений один підпункт. Водночас, до заяви про встановлення факту смерті заявницею долучено в якості доказу лише витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.05.2025 № 12025052380000813 про реєстрацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, підставою для реєстрації якого стала усна заява. Як зазначено судом вище, підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Такими доказами, зокрема, можуть бути письмові докази, речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів, копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть, пояснення свідків тощо. Наявність лише витягу з ЄРДР є недостатнім для встановлення обставин, які достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. За відсутності достатніх доказів на підтвердження часу та обставин смерті особи, суд позбавлений можливості встановити факт смерті в порядку ст. 317 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим у задоволенні заяви слід відмовити. Водночас, згідно з правовим висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи. Тому суд вважає за доцільне роз`яснити заявниці право звернутися до суду із заявою про оголошення особи померлою в порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України, гл. 4 р. ІV ЦПК України.

Outcome: dismissed