Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

17.06.2025 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що 14.01.2021 між АТ «Банк Форвард» і [PERSON] укладено кредитний договір №200319841, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 25000 грн строком на 11 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» і ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 21559 грн 77 коп., з яких: 11489 грн 26 коп. заборгованість за тілом кредиту, 10070 грн 51 коп. заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь товариства вказану суму, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 20.06.2025 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено зберігати додатки до позовної заяви лише в електронній формі в ЄСІТС. У судове засідання представник позивача ТзОВ «Кредит-Капітал» - Усенко М.І. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 26). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в сумі 11489 грн 26 коп. визнала в повному обсязі, а з вимогами в частині відсотків у сумі 10070 грн 51 коп. не погодилася. Також просила зменшити витрати на надання правничої допомоги до 2000 грн. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви (оферти) [PERSON] №200319841 від 14.01.2021 між нею і АТ «Банк Форвард» на умовах викладених у заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток АТ «Банк Форвард» і Тарифах за платіжними картками фізичних осіб банку, укладено договір про надання та використання платіжної картки, відповідно до якого випущено на її ім`я платіжну картку за тарифним планом «Коко Кард» (кредитна картка), відкрито на її ім`я поточний рахунок, а для здійснення операцій за рахунком картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку картки, встановлено ліміт, у межах якого вона має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту під операції з карткою та здійснювати відповідно до ст. 1069 ЦК України кредитування рахунку картки (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначена заява (оферта) зберігається лише в ЄСІТС). Своїм підписом у вказаній заяві (оферті) відповідачка погодилася з тим, що: - складовою та невід`ємною частиною договору про картку будуть Умови по карткам та Тарифи по карткам, примірник яких вона має, з якими вона ознайомилася, повністю згодна, їх зміст розуміє, та положення яких зобов`язується неухильно дотримуватися; - акцептом її оферти про укладення договору про картку будуть дії банку по відкриттю їй рахунку картки; - розмір ліміту буде встановлений банком самостійно на підставі відомостей, наданих нею банку, та повідомлений їй згідно з Умовами по карткам; - строк дії ліміту під операції з карткою буде відповідати строку дії договору про картку (якщо інше не буде обумовлено в Умовах по карткам). Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту «Коко Кард» АТ «Банк Форвард», з яким під підпис ознайомилася [PERSON] , за вказаною програмою кредитування надається кредит за типом відновлювальної кредитної лінії в сумі: до 25000 грн під час укладення договору, до 100000 грн з урахуванням додаткових послуг, у випадку збільшення ліміту, строком кредитування на 11 місяців, який може бути збільшений, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитним лімітом у розмірі 48% річних, реальною річною процентною ставкою 57,22%, сплатою платежів за основним боргом у розмірі 0,5% від суми основного боргу, який наявний у клієнта на розрахункову дату, сплатою штрафів за пропуск мінімального платежу: здійснений вперше 300 грн, у другий раз поспіль 350 грн, у третій раз поспіль та кожний наступний раз поспіль 450 грн (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначений паспорт споживчого кредиту зберігається лише в ЄСІТС). АТ «Банк\~Форвард» було\~надано дозвіл\~на відкриття\~ [PERSON] \~поточного рахунку\~в гривні\~(відповідно\~до ухвали\~суду від\~20.06.2025\~зазначений документ зберігається лише в ЄСІТС). 21.02.2021 [PERSON] видано кредитну картку з терміном дії по 30.09.2025, про що вона склала відповідну розписку (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначений документ зберігається лише в ЄСІТС). Згідно з виписками по особовому рахунку [PERSON] в АТ «Банк Форвард» за періоди з 06.09.2013 по 10.06.2023, з 11.06.2023 по 24.07.2024 остання використовувала кредитні кошти, частково повертала заборгованість (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначені документи зберігаються лише в ЄСІТС). У зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 17). 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL1N426202/1, відповідно до умов якого АТ «Банк Форвард» передало (відступило) за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимог (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначений договір зберігається лише в ЄСІТС). Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] в розмірі 21559 грн 77 коп. за кредитним договором №200319841 від 14.01.2021, з яких: 11489 грн 26 коп. тіло кредиту, 10070 грн 51 коп. заборгованість за відсотками (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначений витяг з реєстру зберігається лише в ЄСІТС). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначений документ зберігається лише в ЄСІТС). 09.06.2025 позивачем направлено відповідачці досудову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором (відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зазначений документ зберігається лише в ЄСІТС). Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь товариства 21559 грн 77 коп. заборгованості по кредитному договору 200319841 від 14.01.2021. Доводи відповідачки та її адвоката про те, що вони не погоджуються з наданим представником позивача розрахунком, є необґрунтованими. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що розрахунок заборгованості вона не перевіряла, а не погоджується з ним лише тому, що немає фінансової можливості сплатити заборгованість за кредитом. Суд вважає наданий товариством розрахунок правильним і таким, що узгоджується з матеріалами справи. Посилання на відповідачки на те, що «Виписка по особовому рахунку АТ «Банк Форвард» не містить підпису та печатки, також є необґрунтованими та спростовуються копією зазначеного документу, який відповідно до ухвали суду від 20.06.2025 зберігається лише в ЄСІТС, та містить підпис і печатку. Інші доводи відповідачки також не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Що стосується вимоги про стягнення 7000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з судового збору (2422 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (2000 грн). На підставі викладеного,

Outcome: approved