Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок та земельну ділянку). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. Позивачка є спадкоємцем її майна за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок, земельні ділянки). Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлений позов підтримує в повному обсязі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, проти позовних вимог не заперечує, тобто визнають позов. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 жовтня 2020 року, виданого Буським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Буськ Золочівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 липня 2009 року, підтверджено, що [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 1983 року, підтверджено, що [PERSON] (позивачка) має матір [PERSON] (спадкодавець). Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 30 липня 2009 року державним нотаріусом Парфенюком О.В., зареєстрований в реєстрі № 347, вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (позивачці). Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №30910794 від 09.08.2011 року, підтверджено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] власником якого є [PERSON] . Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФОП [PERSON] від 18.10.2024 року вбачається, що житловий будинок 1975 року побудови, загальною площею 95,6 кв.м., придатний для проживання, відповідає технічним нормам побудови. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №045169 від 08 грудня 2006 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0773 га з кадастровим номером 4620610100:13:005:0057, що розташована по [ADDRESS] . Крім того, як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №734121 від 13 грудня 2005 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,0225 га, що складається із таких земельних ділянок: земельна ділянка площею 1,0098 га з кадастровим номером 4620610100:05:000:0068, та земельна ділянка площею 0,0127 га з кадастровим номером 4620610100:13:008:0474, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради Буського (Золочівського) району Львівської області. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4600522842022 від 29.06.2022 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 0,0773 га з кадастровим номером 4620610100:13:005:0057 належить [PERSON] . Крім того, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4600522892022 від 29.06.2022 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 0,0127 га з кадастровим номером 4620610100:13:008:0474 належить [PERSON] . Крім того, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4600522872022 від 29.06.2022 року, підтверджено, що земельна ділянка площею 1,0098 га з кадастровим номером 4620610100:05:000:0068 належить [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи №10/2020, заведеної 16 жовтня 2020 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджено, що [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджує заява про прийняття спадщини від 16 жовтня 2020 року, а тому згідно ст. 1269 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті матері. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма ст. 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно є житловий будинок та земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved