Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У березні 2025 року\~ адвокат Ковбасюк-Боброва Альона Іванівна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Білоцерківського\~ міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до\~ [PERSON] , в якій просила: змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2020 року по цивільний справі № 357/10138/20 провадження 2/357/3930/20 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття;\~ відізвати виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у цивільний справі № 357/10138/20 провадження 2/357/3930/20 виданий 06.12.2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.12.2020 року по цивільний справі № 357/10138/20 провадження 2/357/3930/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.\~ На підставі вказаного рішення, 06.01.2021 року видано виконавчий лист та 11.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64775744 у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).\~ 11 грудня 2021 року [PERSON] одружився з [PERSON] . У шлюбі в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з відомостями з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 01.06.2020 року, [PERSON] мав дохід в червні 2020 року - 4723,00 грн. [PERSON] перебуває у соціальній відпустці по догляду за малолітніми спільними дітьми.? Станом на 31.12.2024 року заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] теред [PERSON] відсутня, що вбачається з розрахунку заборгованості № 100 від 17.01.2025 року, а також копіями платіжних інструкцій на суму 8000 грн. від 07.02.2025 року та на суму 3500 грн. від 21.03.2025 року. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~ За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, або ж зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою від 08 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, представника не направив, день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Ковбасюк-Боброва А.І. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не направив, та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. При цьому слід зазначити, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. (позиція КГС ВС у справі № 911/3142/19 від 18.03.2021р). На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.12.2020 року по цивільний справі № 357/10138/20 провадження 2/357/3930/20 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення набрало законної сили 06.01.2021 р. На підставі вказаного рішення, 06.01.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 12 жовтня 2024 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 11 грудня 2021 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2021 року, виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У шлюбі з [PERSON] у позивача народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2022 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.2024 року, виданих Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 21.03.2025 р. за №15.2-03/6435, позивач та діти - [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також фактично проживає [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать акт №49/2024 про фактично проживаючих осіб від 13.06.2024 та акт 93/2024 про фактично проживаючих осіб від 09.12.2024, видані КП БМР ЖЕК №6. Відповідно до довідки від 02.04.2025 р. за №687, [PERSON] перебуває у соціальній відпустці по догляду за малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Згідно з відомостями з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 01.06.2020 року, [PERSON] мав дохід в червні 2020 року - 4723,00 грн. Станом на 31.12.2024 року заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] перед [PERSON] відсутня, що вбачається з розрахунку заборгованості № 100 від 17.01.2025 року, виданого Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), а також копіями платіжних інструкцій на суму 8000 грн. від 07.02.2025 року та на суму 3500 грн. від 21.03.2025 року. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Верховний суд у своїй постанові від 10 жовтня 2023 року по справі № 682/2454/22-ц, зазначає, що у зв`язку з народженням у другому шлюбі дитини, у платника аліментів змінився сімейний стан та матеріальне становище та вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилися ще двоє дітей, витрати по утриманню яких також несе [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги надані позивачем докази, з урахуванням зміни сімейного стану, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved