Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Летун Т.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 21406-12/2023 від 13.12.2023 в розмірі 20000 грн 00 коп. Також просить стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023. Договір був підписаний відповідачем електронним підписом, з використанням одноразового ідентифікатора. На виконання умов Договору первісним кредитором на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти за наданими ним реквізитами платіжної карти. 29.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 29042024, за яким право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 20000 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 15000 грн 00 коп. Ухвалою суду від 02.06.2025 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Поштове відправлення на ім`я відповідача [PERSON] з копією ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалами позовної заяви, надіслане за встановленою згідно інформації з ЄДДР адресою місця реєстрації відповідача, повернулося до суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація про інші адреси відповідача у суду відсутня. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. За приписами ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 13.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023. Договір підписаний відповідачем електронним підписом, з використанням одноразового ідентифікатора, який був направлений на номер мобільного телефону, зазначеного [PERSON] в анкеті-заяві про надання кредиту. Відповідно до п. 1.1. Договору про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023 від 13.12.2023 (далі Договір) Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.1.4 Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається строком на 120 днів. Дата повернення кредиту 10.04.2024. Як вбачається із п.1.6 Договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-8044 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Також на підтвердження фату укладення між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] . Договору про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023 від 13.12.2023 представником позивача подано копію Заявки-анкети Клієнта на отримання фінансового кредиту від 13.12.2023, копію Паспорта споживчого кредиту У Паспорті споживчого кредиту надана інформація споживачу до укладення договору про фінансовий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; загальні витрати за кредитом; орієнтовна загальні вартість кредиту для споживача; порядок повернення кредиту. Паспорт підписано електронним підписом [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора W8503. Перерахування на рахунок відповідача кредитним коштів за Договором про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023 від 13.12.2023 підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_250523091306 від 23.05.2025, з якої вбачається, що 13.12.2023 о 12:30:04 на карту № 4441-11хх-хххх-8044 були перераховані грошові кошти в розмірі 5000 грн 00 коп. від ТОВ «Аванс Кредит», номер транзакції в системі iPay.ua 319776479. 29.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 29042024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) ТОВ «Аванс Кредит» суму фінансування. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначаються в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників за формою згідно Додатку № 2. До позову\~представником позивача\~додано копію\~Реєстру боржників,\~що є\~додатком №\~1\~до Договору\~факторингу №\~29042024\~від 29.04.2024,\~з якого\~вбачається що\~за даним\~договором факторингу\~ позивачу\~було передане\~право вимоги\~до [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~21406-12/2023 на загальну суму 20 000 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 15 000 грн 00 коп. Крім того, в якості доказів переходу прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором представником позивача також подано копію Акту приймання-передачі реєстру боржників від 29.04.2024 за Договором факторингу № 29042024 від 29.04.2024, копію платіжної інструкції № 21234 від 30.04.2024. З розрахунку, складеного ТОВ «Аванс Кредит», заборгованість відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023 від 13.12.2023 станом на 10.04.2024 складає 20 000 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 5000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 15 000 грн 00 коп. Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 1 ст. 634 ЦК України врегульовано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Письмовими доказами доведено, що 13.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023 в електронному вигляді. Надання кредиту відповідачу [PERSON] здійснено в безготівковій формі шляхом переказу 13.12.2024 коштів на картку позичальника, яку він зазначив при укладанні кредитного договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», як технічного оператора платіжних послуг. Отже, зазначений вище договір є укладеним і за його умовами відповідач [PERSON] мав зобов`язання перед кредитодавцем ТОВ «Аванс Кредит» повернути кредит в сумі 5000 грн 00 коп. не пізніше строку, вказаного у п. 1.2 Договору (120 календарних днів) 10.04.2024, а також сплачувати проценти відповідно до умов договору та Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору. [PERSON] , отримавши від ТОВ «Аванс Кредит» кредитні кошти в сумі 5\~000 грн 00 коп., не повернув їх та не сплачував проценти, передбачені договором. Умовами договору передбачено застосування стандартної процентної ставки у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами в разі несплати відповідачем чергових платежів по сплаті нарахованих процентів за фактичне користування кредитними коштами протягом строку дії кредитного договору. Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023 від 13.12.2023. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши здійснення кредитодавцем ТОВ «Аванс Кредит» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» своїх цивільних прав, як кредитора у зобов`язальному правовідношенні, на предмет добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України), беручи до уваги, що відповідачем не було внесено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом, тому з нього на користь позивача, як нового кредитора, підлягає заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 21406-12/2023 від 13.12.2023 в розмірі 200 грн 00 коп., в тому числі сума неповернутого кредиту у розмірі 5000 грн 00 коп. та відсотки в розмірі 15000 грн 00 коп. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп.

Outcome: approved