Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 01.03.2019 між ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» та [PERSON] укладено Договір про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території № ЗП/28Ш/9 стосовно квартири [ADDRESS] та нежилого приміщення №104, власником яких з 27.12.2018 є відповідачка. 01.07.2024 вказаний Договір припинив своє існування через створення в багатоквартирному будинку ОСББ. Однак станом на 21.07.2024 у відповідача [PERSON] існує прострочена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за Договором управління № ЗП/28Ш/9 від 01.03.2019 в розмірі: -1) 5 724,83 грн, за особовим рахунком [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] ; -2) 2\~605,72 грн за особливим рахунком [NUMBER] по нежитловому приміщенню №104 за адресою: [ADDRESS] , загальна сума заборгованості 8\~330,55 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь разом з понесеними ним судовими витратами. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до судового засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи сповіщена у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які заяви по суті справи від неї до суду не надходили. Правом на відзив не скористалася. Інших клопотань в порядку\~ст.222 ЦПК України\~учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б). Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.12.2025 суддю Ярощук О.В. визначено головуючою суддею (а.с.63). Суддею 28.01.2025 винесено ухвалу про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін (а.с.78). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом економічної діяльності підприємства є управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (а.с.50-59). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 29732057 від 27.12.2018 року вбачається, що [PERSON] є власницею 1/1 частки квартири за адресою: [ADDRESS] та є власницею 1/1 частки нежитлового приміщення №104 за адресою: [ADDRESS] . Так, ч. 28 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які після прийняття таких рішень набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення. Згідно з п.1.1 предметом цього Договору є забезпечення Виконавцем надання співвласникам послуг з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] та прибудинковою територією, а Споживачем\~забезпечення своєчасної оплати таких послуг згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. У відповідності до п.2.3. договору № ЗП/28Ш/9 розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останній день місяця). Сторони погодились, що замовник сплачує за надані Управителем Послуги, щомісяця за попередній місяць не пізніше 20 (двадцятого) числа календарного місяця слідуючого за розрахунковим, відповідно до наданих Управителем Послуг. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, відповідачка [PERSON] здійснювала часткову оплату за отримані житлово-комунальні послуги протягом строку дії договору в розмірі: -1) 35\~000,28 грн, за особовим рахунком [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] ; -2) 9\~904,53 грн за особливим рахунком [NUMBER] по нежитловому приміщенню №104 за адресою: [ADDRESS] . Надані позивачем розрахунки відповідачкою оспорені не були. V. Оцінка суду Судом встановлено, що ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом економічної діяльності підприємства є управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (а.с.50-59). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 29732057 від 27.12.2018 року вбачається, що [PERSON] є власницею 1/1 частки квартири за адресою: [ADDRESS] та є власницею 1/1 частки нежитлового приміщення №104 за адресою: [ADDRESS] . 01.03.2019 між ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» та [PERSON] укладено Договір про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території № ЗП/28Ш/9 стосовно квартири [ADDRESS] та нежилого приміщення №104. Відповідно до вказаного договору, у відповідачки [PERSON] існує прострочена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за Договором управління № ЗП/28Ш/9 від 01.03.2019 в розмірі 8\~330,55 грн. Позивач в позовні заяві неодноразово посилається на існування Договору про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку та прибудинкової території № ЗП/28Ш/9, який укладено з [PERSON] , але в матеріалах справи він відсутній. Відповідно до ч. 4 ст.\~319, ч.1 ст.\~322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. До житлово-комунальних послуг належить, зокрема житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо (п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. У відповідності до п. 14 ч. 1\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до вимог частин 3 та 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог\~статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою\~третьою\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. У своїй позовній заяві до суду ТОВ «ЗАТИШОК\~СЕРВІС» просив розглянути справу у його відсутність (а.с.83), клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19. Надаючи оцінку наданим сторонам доказам, суд не може встановити між сторонами склалися договірні правовідносини щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в зв`язку з тим, що позивачем не надано договору укладеного саме з відповідачкою [PERSON] . Підсумовуючи викладене вище, суд відмовляє ТОВ «ЗАТИШОК\~СЕРВІС» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed