Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , Володимирецької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та на земельну ділянку під забудову цього житла у розмірі 0,2500 га., кадастровий номер 5620882600:01:002:0036. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2010 - 2013 роках за згодою відповідача [PERSON] на його земельній ділянці у [ADDRESS] , позивачка збудувала житловий будинок з надвірними будівлями, де старенький житловий будинок [PERSON] зруйнувався. У новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] відкрито та безперервно володіє та проживає у цьому житловому будинку понад 10 років, з 2014 року без будь-чиїх заперечень, утримує його у належному стані, несе усі витрати пов`язані з володінням і користуванням. В даний час підтвердити право власності інакше, ніж в судовому порядку, позивачка не може. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду 25.04.2025. 06.06.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі та без участі позивачки. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Володимирецької селищної ради надав письмову заяву, в якій визнав позов та клопотав про розгляд справи без участі представника селищної ради. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому\~засіданні письмовими\~доказами достовірно\~доведено,\~що позивачка\~з 2014\~року безперешкодно,\~відкрито та\~добросовісно володіла\~та користувалася житловим будинком [ADDRESS] та земельною ділянкою під забудову цього житла у розмірі 0,2500 га., кадастровий номер 5620882600:01:002:0036. Згідно свідоцтва\~про право\~власності на\~нерухоме майно\~серія [NUMBER] \~від 19.10.2011\~та технічного\~паспорта на\~садибний (індивідуальний)\~житловий будинок\~від 19.07.2011, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . З виписки із погосподарської книги №59 від 06.02.2025 вбачається, що згідно погосподарської книги №5 об`єкта погосподарського обліку №01-0208-3 власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Також, як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №100598 від 27.11.2012 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господаських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . Частинами 1, 4 ст.344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно\~(набувальна\~давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, зі змісту вказаної норми вбачається, що задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України можливе лише за наявності таких умов: по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. По-четверте, необхідною умовою є відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. При цьому, володіння\~є добросовісним,\~якщо особа\~при заволодінні\~чужим майном\~не знала\~і не\~могла знати\~про відсутність\~у неї\~підстав для\~набуття права\~власності; володіння\~визнається відкритим,\~якщо особа\~не приховувала\~факт знаходження\~майна в\~її володінні;\~ володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Позивачкою доведено наявність всіх вказаних умов, що є підставою для задоволення позову. Як вже зазначалось, сторони визнали відкритий та безперервний характер володіння будинком, оскільки позивачка проживала в цьому будинку постійно, з 2014 року, і про дану обставину було відомо як відповідачам, так і стороннім особам. Позивачка продовжує володіти будинком і на час судового розгляду справи. При цьому суд констатує, що [PERSON] ставиться до будинку, як до свого власного безперешкодно володіє ним, утримує, здійснює поточний ремонт будівлі. Ці обставини підтверджуються, оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами. Також підтверджено і безтитульність володіння [PERSON] будинку [ADDRESS] . У відповідності до ст.1 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду №2482-ХП від 19.06.1992 року, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як вбачається зі ст..ст.5,8 цього ж Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках), при цьому квартира (будинок) передається у спільну часткову чи в спільну сумісну власність. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов [PERSON] визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Як вбачається зі\~ст.205 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Прийняття такого рішення можливе і у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3\~ст.200 ЦПК України. З урахуванням сукупності вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] , яка в 2014 році добросовісно заволоділа нерухомим майном житловим будинком [ADDRESS] і продовжує відкрито та безперервно володіти цим нерухомим майном протягом 10 років, набула права власності на це майно, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved