Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

02.06.2025 представник позивача Гедзь О.В. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №1185567 від 29.04.2021 в розмірі 14853,44 грн., судовий збір - 2422,40 грн. та витрати професійну правничу допомогу - 3500 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.04.2021 між ТОВ «1 БАНК» та відповідачем укладено договір позики №1185567 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4410 грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4410 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес». Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14853,44 грн., яка складається із: 4410 грн. - основна сума боргу; 10443,44 грн. - за відсотками. 26.10.2021 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК Управління активами» укладено договір факторингу №2610 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №1185567 від 29.04.2021. 03.04.2023 між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №030423-ФК за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №1185567 від 29.04.2021. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням законних прав ТОВ «Фінпром Маркет». Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 11.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів позивачем направлено в порядку ст.43 ЦПК України. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі згідно із вимогами ст.190, 272 ЦПК України направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка Укрпошти від 27.06.2025. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2021 між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] укладено договір позики №1185567 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), згідно п.1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який в свою чергу зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. Сума позики - 4410 грн., строк позики - 30 днів, фіксована базова процентна ставка - 1,99% в день. Відповідно до п.3 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення за залишок позики. Згідно із п.п.4.1 п.4 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Цей підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 БАНК» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладений договір №1185567 від 29.04.2021, ідентифікована Товариством. Згідно копії платіжної інструкції/операції вiд 29.04.2021 ТОВ «1 БАНК» на рахунок № [NUMBER] , отримувач [PERSON] , перераховано кошти у сумі 4410 грн., що також підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 29.04.2025. 26.10.2021 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК Управління активами» укладено договір факторингу №2610, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №1185567 від 29.04.2021. 03.04.2023 між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №030423-ФК за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №1185567 від 29.04.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №1185567 від 29.04.2021 за період з 29.04.2021 по 28.05.2025 заборгованість [PERSON] складає 14853,44 грн., з яких 4410 грн. - заборгованість за тілом позики; 10443,44 грн. - за нарахованими та несплаченими процентами. Доказів, які б свідчили про невірний розрахунок та наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань, суду не надано. Правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про електронну комерцію». За змістом ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. Відповідно до ч.1,3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінпром Маркет», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що судові витрати зі сплати судового збору документально підтверджені, за вимогами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі задоволених позовних вимог. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.137 ЦПК України). Ч.2,3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Із наданих представником позивача доказів, 01.11.2024 між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/24. Відповідно до акту №12-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, адвокатом Ткаченко Ю.О. надано ТОВ «Фінпром Маркет» юридичні послуги на загальну суму 3500 грн. Слід відзначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). Отже, понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved