Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

До суду із позовною заявою до Полтавської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гетало Олена Миколаївна про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] , звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову позивачем зазначено, відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Полтавської міської ради народних депутатів від 21 жовтня 1991 року, - власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно з штампом народного підприємства «Полтавське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21 жовтня 1991 року, в реєстровій книзі за № 117 зареєстровано на праві особистої власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , загальна частка складає 1. [INFO] помер [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 16 грудня 2016 року та в книзі реєстрації смертей було внесено відповідний запис за № 1238. [INFO] померла [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 09 грудня 2013 року. Померлі перебували між собою у шлюбі з 15 листопада 1968 року та є батьками позивачки, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 13 грудня 1996 року. [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 15 листопада 1968 року. [PERSON] до шлюбу мала прізвище « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013282639 від 09.01.2014 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014008724 від 11.06.2014 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017631527 від 07.02.2017 року. Згідно з довідкою б/н, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Чайка» від 19 лютого 2025 року, на день смерті [PERSON] , був зареєстрований та мешкав один у вказаній вище квартирі, боргів перед ЖБК «Чайка» не мав. 17 лютого 2025 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гетало Олени Миколаївни з метою оформити право на спадщину за заповітом, на спадкове майно, що залишилося після смерті [INFO] батька [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Спадкова справа за померлим була відкрита, про що виданий відповідний витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 47017410 від 09 березня 2017 року. Але, оформити право власності на вказане спадкове майно позивачці не вдалось. Приватний нотаріус ПМНО Гетало О. М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2/02-31, оскільки згідно поданих до нотаріуса документів вбачається, що квартира [ADDRESS] . Згідно відомостей ДРАЦС померлий [INFO] [PERSON] перебував у першому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , [INFO] , з 11 жовтня 1962 року по 31 жовтня 1968 року, актовий запис № 56. Другий шлюб укладений померлим з [PERSON] , [INFO] з 15 листопада 1968 року, актовий запис № 1988. Другий шлюб не був розірваний, дружина [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки, наданої Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою, спадщину після померлою [INFO] [PERSON] прийняла дочка [PERSON] , чоловік [PERSON] спадщину не прийняв. Рік спорудження житлового будинку, згідно відомостей технічного паспорта 1965 рік. Згідно відомостей ДРАЦС перша дружина померлого [PERSON] , вийшла заміж вдруге, її прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] , відомості щодо її смерті в ДРАЦС відсутні. У зв`язку з тим, що неможливо встановити склад спадкового майна щодо квартири [ADDRESS] та належала на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та його першій дружині [PERSON] , його другій дружині [PERSON] , видати свідоцтва про право на спадщину немає підстав. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 13.06.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 24.07.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд без її участі, позовні вимоги прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між батьками позивача, [PERSON] та [PERSON] 15.11.1968 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 13 грудня 1996 року. Згідно відомостей ДРАЦС померлий [INFO] [PERSON] перебував у першому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , [INFO] , з 11 жовтня 1962 року по 31 жовтня 1968 року, актовий запис № 56. Другий шлюб укладений померлим з [PERSON] , [INFO] з 15 листопада 1968 року, актовий запис № 1988. Другий шлюб не був розірваний. [INFO] помер [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 16 грудня 2016 року та в книзі реєстрації смертей було внесено відповідний запис за № 1238. [INFO] померла [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] від 09 грудня 2013 року. За життя [PERSON] набуто право власності на кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на жилий будинок від 21.10.1991 року, видане виконавчим комітетом Полтавської міської ради народних депутатів. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] . Оскільки спірним є майно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , до спадкових правовідносин застосовуються норми\~ЦК України. Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1226 Цивільного кодексу України\~передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 1\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гетало О. М. на підставі заяви дочки, гр. [PERSON] . Інших заяв про відмову або прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. Згідно з частиною першою\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до\~статті 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з положеннями пункту 4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до\~статті 112 ЦК УРСР\~майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регулюється\~КпШС України. Статтею 25 КпШС України\~визначено, що якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Аналогічні норми містяться і в\~Сімейному кодексі України. Так\~стаття 60 цього Кодексу\~визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також,\~стаття 62 СК України\~встановлює, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1\~ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містить ч.3\~ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.4\~ст.368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. З ч.1\~ст.368 ЦПК України\~та\~ст.112 ЦК УРСР\~вбачається, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За правилами ч. 2\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Право власності на майно виникає з часу сплати останнього пайового внеску (пункт 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»). Так, член кооперативу і член його сім`ї (чоловік або дружина) набувають право спільної сумісної власності на квартиру лише після повної сплати пайового внеску на квартиру, до повної сплати внесків у них існує право власності на грошові кошти. Отже, член житлово-будівельного кооперативу набуває право власності на нього з моменту сплати пайового внеску у повному обсязі. Конструкція норм\~статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю\~України та\~статті 60 Сімейного кодексу України\~закріплено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень ст.146\~ЖК України, п.43 Примірного статуту ЖБК і ст.ст.\~22,\~24,\~28,\~29 КпШС України\~(в редакції на час сплати пайового внеску за спірну квартиру), пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності подружжя, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Членські внески до ЖБК «Чайка» померлий [PERSON] сплатив самостійно, кошти йому надавали його батьки, що підтверджує у своїх письмових поясненнях від 10 березня 2025 року сестра померлого [PERSON] , [INFO] , що проживає в даний час в Німеччині, Гамбург. Під час розірвання першого шлюбу з [PERSON] , померлий [PERSON] повністю сплатив кошти за квартиру своїй першій дружині, щоб вона не претендувала на вказану вище квартиру. Даний факт також підтверджують письмові пояснення від 10 березня 2025 року [PERSON] , аналогічні пояснення дали, допитані у судовому засіданні, свідки: [PERSON] , та [PERSON] . Крім того, [PERSON] ніколи не була прописана у вказаній вище квартирі, що підтверджується документами про реєстрацію та у приватизації даної квартири також участі не приймала. Комунальні платежі за квартиру платив виключно померлий [PERSON] . У повідомленні Кооперативу «Чайка» за ІІ квартал 1976 року зазначено, що [PERSON] надана позичка для сплати внесків у кооператив в сумі 39,50 щомісячно та відсоток по позичці у розмірі 0,61. Таким чином це підтверджує, що на момент першого шлюбу, членські внески за кооперативну квартиру сплачені не були. З огляду на зазначене, 21 жовтня 1991 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради народних депутатів на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво № 1211 про право особистої\~власності на житловий будинок, а саме квартиру [ADDRESS] . У своїй постанові нотаріус зазначила, що згідно з заповітом, посвідченого від імені [PERSON] , єдиною спадкоємицею квартири [ADDRESS] є його донька [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не надходило. Отже, позивач оформити право власності на спадщину на вищезазначену квартиру через нотаріуса - не має можливості. Це й змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою\~статті 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно з частиною першою\~статті 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до змісту ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з\~ст.1267 ЦК України\~\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно із\~статтею 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~одним зі способів захисту цивільних прав та обов`язків є визнання права. Відповідно\~ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, згідно ст.ст.\~1217,\~1233-1236 ЦК України\~позивач є спадкоємцем за заповітом і бажає оформити право власності на спадкове майно. Відповідно до положень п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Отже, право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування. За таких підстав, суд вважає за можливе визнання за [PERSON] , права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу вимог ч.1\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при звернення до суду судовий збір у розмірі 10\~717 грн.

Outcome: approved