Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

08 серпня 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Іванов О. А., про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Алчевськ. В обґрунтуванні заяви посилається на те, що її бабуся [PERSON] [INFO] померла на тимчасово окупованій території України в м.Алчевськ Луганської області. У зв`язку з бойовими діями в Луганській області заявниця проживає в м.Світловодськ, Кіровоградська область зі статусом внутрішньо переміщені особи. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини. Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник заявниці у заяві просив розгляд справи проводити без їх участі. Представник заінтересованої про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через систему "Електронний суд". Заперечень проти заяви не надіслали. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. З`ясувавши обставини справи, перевіривши надані докази, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.03.1988 р. Батько заявниці [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.1964 р. Баба заявниці, [PERSON] після укладання шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією свідоцтва розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.06.2000 р., та копією паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , взята на облік внутрішньо переміщених осіб, фактичне її місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Алчевськ, Луганської області, про що видане Свідоцтво про смерть від 30.07.2025 року, видане "Алчевським Міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської народної республіки". Також суду надані фотографії з місця поховання [PERSON] . Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 49 ЦК України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Крім того, вказаною статтею передбачено, що народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють ї можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Частиною 1 статті 3 вказаного вище Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного Реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру. Державна реєстрація смерті проводиться відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Реалізувати свої цивільні права заявниця не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть [PERSON] в органах державної реєстрації, а документи, що підтверджують факт смерті є недійсними через те, що видані незаконно створеними органами. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини. На підставі ч.4 ст.317 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. З огляду на викладене, враховуючи, що заявник фактично просить встановити факт смерті [PERSON] у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 49 ЦК України, ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 2, 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved