Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою у якій просить визнати недійсним та скасувати рішення Карлівської міської ради від 03.12.2021; скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Карлівської міської ради Лисиця Івана Олександровича про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 62679188 від 30.12.2021 року, на підставі якого зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131, номер запису про право власності 46013180 від 24.12.2021 року з одночасним припиненням права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131, від 24 червня 2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм»; скасувати рішення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шуба Алли Федорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63978452 від 24.06.2022 року про реєстрацію права оренди земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм», код ЄДРПОУ 43954286, на підставі договору оренди, виданого 16.06. 2022 року, номер запису про інше речове право: 47159434 від 22.06. 2022 року з одночасним припиненням права оренди Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм» земельної ділянки з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131; стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги обгрунтувані тим, що 18 жовтня 2021 Рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради [PERSON]., надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність на території Карлівської міської ради Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області, орієнтовною площею 2,00 га. З метою дотримання вимог законодавства щодо оформлення документів, [PERSON] , у ФОП [PERSON] , замовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Карлівської міської ради Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області. 11 листопада 2021 позивач звернулася до Карлівської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення площею 2,0 га, кадастровий номер 5321610100:00:006:0131 та передачу її у власність в порядку приватизації. Незважаючи на те, що за проектом землеустрою гр. [PERSON] було сформовано земельну ділянку, і що вона, маючи правомірні очікування на отримання земельної ділянки у власність, вживала всіх заходів для оформлення у власність ділянки, відповідач передав її у власність іншому громадянину - [PERSON] , що підтверджується Рішенням третього засідання восьмої сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 03.12.2021. 09 лютого 2022 року [PERSON] отримала від Карлівської міської ради Лист №04-41/344, де повідомлялося, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131 вже знаходиться у приватній власності. Отже, Карлівська міська рада передала земельну ділянку у власність гр. [PERSON] , чим самим порушила право позивача на правомірне очікування отримання земельної ділянки у власність. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5319207472021 від 05.11.2011 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131 має цільове призначення: 01.17 земельні ділянки запасу; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; форма власності: інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 04.11.2021, ФОП [PERSON] . В той же час, [PERSON] , Рішенням третього засідання восьмої сесії восьмого кликання Карлівської міської ради від 03.12.2021р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області загальною площею 2,00 га, кадастровий номер: 5321610100:00:006:0131 Карлівської міської ради Полтавської області. Передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5321610100:00:006:0131 Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області. Дозволено гр. [PERSON] здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер: 5321610100:00:006:0131 у відповідності до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до вказаного Рішення Карлівської міської ради, [PERSON] разом із заявою про затвердження проекту землеустрою, подав розроблену ПП «Алан-Зем» проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9902400352021 від 10.11.2021 р. Позивачем [PERSON] було здійснено формування земельної ділянки з метою отримання її у власність (на підставі рішення органу місцевого самоврядування) із земель комунальної власності міста Карлівка, внаслідок чого здійснена державна реєстрація земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номера, яка проведена на основі поданої заяви та документації із землеустрою, а речове право на земельну ділянку не зареєстровано за [PERSON] не з вини заявника. Позивачка не зволікала із подачею документів на затвердження, оскільки 11.11.2021 року подала їх за визначеною процедурою, проте рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність так і не отримала. Датою відкриття Поземельної книги на дану земельну ділянку є дата державної реєстрації земельної ділянки - 05 литопада 2021 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробленого на замовлення гр. [PERSON] , а номером Поземельної книги - кадастровий номер. [PERSON] , не порушуючи земельне законодавство, замовила та розробила проект землеустрою, чим відповідно сформувала земельну ділянку у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 5321610100:00:006:0131. Позивач вважає, що Карлівська міська рада, приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою, поданого на затвердження [PERSON] , проігнорувала інтереси позивача [PERSON] , за чиїм проектом землеустрою була сформована земельна ділянка та присвоєно кадастровий номер (05.11.2021 року), таким чином погіршила її існуюче становище та не врахувала її законні очікування. 16.06.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Агропромкорм» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131. Право власності орендодавця на земельну ділянку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 366667592 від 21.02.2024 року - Номер запису про інше речове право: 47159434. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація здійснена приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шуба Аллою Федорівною, на підставі договору оренди від 16.06.2022 року. Індексний номер рішення про державну реєстрацію: 63978452 від 24.06.2022 року. Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм». Орендодавець: [PERSON] Представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Карлівської міської ради не визнав позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні позову, вважає, що міська рада діяла правомірно, на підставі діючого законодавства. Представник відповідача [PERSON] не визнала позовні вимоги, у їх задоволенні просила відмовити. Директор ТОВ «АГРОПРОМКОМ» не визнав позовні вимоги, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, підтримав позицію представника відповідача [PERSON]. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 жовтня 2021 Рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради [PERSON]., надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність на території Карлівської міської ради Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області, орієнтовною площею 2,00 га. З метою дотримання вимог законодавства щодо оформлення документів, [PERSON] , у ФОП [PERSON] , замовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Карлівської міської ради Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області. Надалі, 11 листопада 2021 позивач звернулася до Карлівської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення площею 2,0 га, кадастровий номер 5321610100:00:006:0131 та передачу її у власність в порядку приватизації (а.с.47). Незважаючи на те, що за проектом землеустрою гр. [PERSON] було сформовано земельну ділянку, і що вона, маючи правомірні очікування на отримання земельної ділянки у власність, вживала всіх заходів для оформлення у власність ділянки, відповідач передав її у власність іншому громадянину - [PERSON] , що підтверджується Рішенням третього засідання восьмої сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 03.12.2021 (а.с.50). 09 лютого 2022 року [PERSON] отримала від Карлівської міської ради Лист №04-41/344, де повідомлялося, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131 вже знаходиться у приватній власності іншої особи (а.с.49). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5319207472021 від 05.11.2011 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131 має цільове призначення: 01.17 земельні ділянки запасу; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; форма власності: інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 04.11.2021, ФОП [PERSON] (а.с.44). Рішенням третього засідання восьмої сесії восьмого кликання Карлівської міської ради від 03.12.2021р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області загальною площею 2,00 га, кадастровий номер: 5321610100:00:006:0131 Карлівської міської ради Полтавської області. Передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5321610100:00:006:0131 Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області. Дозволено гр. [PERSON] здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер: 5321610100:00:006:0131 у відповідності до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.50). Відповідно до вказаного Рішення Карлівської міської ради, [PERSON] разом із заявою про затвердження проекту землеустрою, подав розроблену ПП «Алан-Зем» проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9902400352021 від 10.11.2021. Позивачем [PERSON] було здійснено формування земельної ділянки з метою отримання її у власність (на підставі рішення органу місцевого самоврядування) із земель комунальної власності міста Карлівка, внаслідок чого здійснена державна реєстрація земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номера, яка проведена на основі поданої заяви та документації із землеустрою, а речове право на земельну ділянку не зареєстровано за [PERSON] не з вини заявника. Позивач не зволікала із подачею документів на затвердження, оскільки 11.11.2021 року подала їх за визначеною процедурою, проте рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність так і не отримала. Датою відкриття Поземельної книги на дану земельну ділянку є дата державної реєстрації земельної ділянки - 05 литопада 2021 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробленого на замовлення гр. [PERSON] , а номером Поземельної книги - кадастровий номер. [PERSON] , не порушуючи земельне законодавство, замовила та розробила проект землеустрою, чим відповідно сформувала земельну ділянку у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 5321610100:00:006:0131. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним, що визначено у п.2 ч.2 ст.16 ЦК України. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо визнання недійсними та скасування рішення Карлівської міської ради. Згідно ч.1 ст.122 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.118 ЗК України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову. Частиною 9 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно абз.4 ч.3 чт.123 ЗК України, у разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність та користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до пукту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (п.109 Порядку). Постановою Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 700/316/20-ц, суд установив, що звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (ст. 121 Земельного кодексу України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. Тож, вказаною постановою визначено, що надання дозволів на виготовлення проєкту землеустрою на одну і ту ж ділянку декільком особам цілком правомірне. А у разі спору захищатиметься право тієї особи, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка. Якщо ж ділянка вже була раніше сформована, то захисту підлягатиме право особи, яка раніше звернулась до органу розпорядження землею із проханням затвердити належним чином розроблену та погоджену документацію із землеустрою. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав. Про необхідність розроблення проекту землеустрою для формування земельної ділянки зазначається в п.60-63 позиції ВП Верховного Суду України №688/2908/16-ц від 29.09.2020 року: що передачі земельної ділянки у власність передує розроблення проекту землеустрою. Крім цього, в п.60-63 постанови Великої Палати Верховного Суду України №688/2908/16-ц від 29.09.2020 року, зазначено : «60. Метою розробки проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є її індивідуалізація (конкретизація). Здійснення такої індивідуалізації, зокрема, дозволяє здійснити формування земельної ділянки. 61. Відповідно до частини першої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до частини другої цієї ж статті формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. 62. Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про землеустрій" проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. 63. Отже, якщо земельна ділянка сформована, то розробка проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження позбавлені будь-якого сенсу." 18 жовтня 2021 Рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради [PERSON] , надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність на території Карлівської міської ради Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області, орієнтовною площею 2,00 га, ФОП [PERSON] було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5321610100:00:006:0131. Незважаючи на те, що за проектом землеустрою гр. [PERSON] було сформовано земельну ділянку, і що вона, маючи правомірні очікування на отримання земельної ділянки у власність, вживала всіх заходів для оформлення у власність ділянки, відповідач передав її у власність іншому громадянину - [PERSON] , що підтверджується Рішенням третього засідання восьмої сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 03.12.2021р. 09 лютого 2022 року [PERSON] отримала від Карлівської міської ради Лист №04-41/344, де повідомлялося, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131 вже знаходиться у приватній власності іншої особи. Отже Карлівська міська рада передала земельну ділянку у власність гр. [PERSON] , чим самим порушила право позивача на правомірне очікування отримання земельної ділянки у власність. Згідно ч.3 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Частиною 4 статті 24 вказаного Закону передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа. Відповідно до частин 8 -10 статті 24 Закону, на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Проте, державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку була проведена за іншою особою, за [PERSON] , який, пізніше за позивача сформував витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9902400352021 від 10.11.2021, у якому вбачається інформація про державну реєстрацію земельної ділянки: дата державної реєстрації земельної ділянки - 05.11.2021, інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 04.11.2021, ФОП [PERSON] , що відповідає Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу №НВ-5319207472021, сформованого за заявою [PERSON] 05.11.2021. Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/«законні сподівання» вчиняти певні дії. Так, згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.55, 56 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та відшкодування за рахунок органів місцевого самоврядування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю... Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування прийнятих внаслідок цього рішень. Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що за проектом землеустрою гр. [PERSON] було сформовано земельну ділянку та проведено її реєстрацію, і що вона, маючи правомірні очікуванні на отримання земельної ділянки у власність, вживала всіх заходів для оформлення у власність ділянки, відповідач передав її у власність іншому громадянину - [PERSON] , чим порушив право позивача на правомірне очікування отримання земельної ділянки у власність. Тому, позовні вимоги щодо визнання недійсним та скасування рішення третього засідання 8 сесії 8 скликання Карлівської міської ради від 03.12.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131 та передачу її у власність гр. [PERSON] , підлягають до задоволення. Щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. 16.06.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Агропромкорм» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321610100:00:006:0131. Право власності орендодавця на земельну ділянку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за 366667592 від 21.02.2024 року - Номер запису про інше речове право: 47159434. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація здійснена приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шуба Аллою Федорівною, на підставі договору оренди від 16.06.2022 року. Індексний номер рішення про державну реєстрацію: 63978452 від 24.06.2022 року. Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромкорм». Орендодавець: [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №918/350/16, висловленими у постанові від 23.01.2018 року, згідно яких, у розумінні приписів наведених норм, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Отже, з огляду на той факт, що під час передачі у власність земельної ділянки із кадастровим номером 5321610100:00:006:0131 не дотримано вимог Закону, з урахуванням приписів ст.ст.203, 215 ЦК України, необхідно визнати недійсним договір оренди землі, укладений 16.06.2022 року між ТОВ «Агропромкорм» та [PERSON] щодо вказаної земельної ділянки. Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020 року) передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про стасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсним та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав, законодавець уточнив, що ухвалення зазначених рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням , зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 року у справі №569/15704/18. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, суд прийшов до висновку, що рішення третього засідання восьмої сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 03.12.2021 є протиправним та підлягає скасуванню, рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області Лисиці Івана Олександровича про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 62679188 від 30.12.2021 року, яке винесене на підставі рішення органу місцевого самоврядування також підлягає скасуванню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що права [PERSON] порушено Карлівською міською радою Полтавської області та гр. [PERSON] , саме на них слід покласти витрати по сплаті судового збору, що понесені позивачем. Тож оскільки, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, із відповідачів на її користь підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору, по 605,60 грн. з кожного.

Outcome: approved