Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач АТ «Сенс Банк», в інтересах якого діє представник адвокат Рудницький Ю.І., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] , ідентифікаційний номер : [NUMBER] (адреса : [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за кредитним договором 591078907, у розмірі 57268,63 грн, з яких 24629,52 грн заборгованість за тілом кредиту, 10052,86 грн заборгованість по відсотках, по комісії 22586,25 грн; стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2021 [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 591078907. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалась в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 57268,63 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено відповідачкою без реагування. Відповідачка свідомо не скористалась своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором, у зв`язку з чим АТ «Сенс Банк» звернулось до суду. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 12 лютого 2025 року позовну заяву АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та поданному до суду клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, 01.09.2021 [PERSON] запропонувала АТ «Альфа Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту № 591078907. Підставою для Угоди є Анкета-заява про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладена між [PERSON] та Банком. 01.09.2021 АТ «Альфа Банк» прийняло пропозицію [PERSON] на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 591078907. Відповідно до укладеного договору про споживчий кредит № 591078907 [PERSON] отримала кредит у сумі 30115 грн строком на 24 місяці. Процентна ставка 18,99% річних. Дата повернення кредиту 01.09.2023. Додатком № 1 до кредитного договору визначений Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг. Графік як і кредитний договір підписаний позичальником. Також, відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту, у якому міститься основна інформація надання кредиту, зокрема, щодо: реальної річної процентної ставки, орієнтованої загальної вартості кредиту. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №516786741 від 01.09.2021 та випискою по особовим рахункам [PERSON] з 01.09.2021 по 29.03.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом загальна заборгованість [PERSON] відповідно до кредитного договору №516786741 від 01.09.2021 станом на 29.03.2024 становить 57268,63 грн, з яких 24629,52 грн\~- заборгованість за кредитом, 10052,86 грн\~- заборгованість по відсотках, 22586,25 грн - заборгованість по комісії. Згідно з витягом з державного реєстру банків АТ «Альфа-Банк» змінило назву на АТ «Сенс Банк». Крім того, Банком на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушень, а саме погашення заборгованості за кредитним договором № 591078907 у розмірі 55612,4 грн, однак вимога залишилась без задоволення, у зв`язку з чим АТ «Сенс банк» звернулось до суду. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Щодо вимог про стягнення комісії суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5\~ст.\~12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21), яку відповідно до ч. 4\~ст. 264 ЦПК України\~суд враховує під час розгляду цієї справи щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією. Пунктом 1 Акцепту про надання споживчого кредиту №591078907 встановлено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором, за надання яких встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредиту 3% від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ. При цьому, з графіку платежів, який відображений у Додатку № 1 до договору вбачається, що окрім сум погашення кредиту та процентів за користування кредитом містяться платежі за додаткові та супутні послуги банку, а саме: за розрахунково-касове обслуговування. Тобто, з вказаних умов договору вбачається, що банком встановлено комісію за обслуговування кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з ч. 2\~ст.\~215\~ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням вимог ст.ст. 549-552, 1046, 1048, 1050 ЦК України, можна зробити висновок, що наслідками укладення кредитного договору є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю інфляційних втрат за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за розрахунково-касове обслуговування щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача заборгованості за комісією. Крім того, щодо сплати заборгованості за тілом кредиту та відсотками після закінчення строку кредитування суд зазначає наступне. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачка уклала кредитний договір з АТ «Альфа Банк», отримала кредитні кошти, користувалася ними, частково погашала заборгованість за кредитом, однак не у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Тому суд вважає обґрунтованими задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за строк кредитування, а саме за період з 01.09.2021 по 01.09.2023. На підставі викладеного, оскільки відповідачка умови вказаного договору належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №591078907 від 01.09.2021 підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки слід стягнути заборгованість в сумі 31598,24 грн, яка складається з: 24629,52 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6968,72 грн заборгованість по відсотках. В решті позовних вимог слід відмовити. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 55,17%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1336,43 грн (2422,40 грн*55,17/100).

Outcome: partial