Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

24 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 30 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5548044. 25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 25-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5548044. Всупереч умовам договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 24.03.2025 утворилася заборгованість в розмірі 28000,00 грн, що складається: 20000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6000,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 2000,00 грн заборгованісь за комісіями, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.05.2025 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, відповіді на відзив, заперечень відповідач не надала. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 79). Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно. Про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила (а. с. 88, 89, 92, 93, 96, 98, 99). 15 серпня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2022 року відповідачем було заповнено та подано анкету-заяву на кредит № 5548044. 30\~січня 2022\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір про\~споживчий кредит\~№ 5548044,\~згідно умов\~якого сума\~кредиту складає\~20000\~грн,\~кредит надається\~строком на\~30\~днів з\~30.01.2022\~(строк\~кредитування),\~термін (дата)\~повернення кредиту\~і сплати\~комісії за\~надання кредиту\~та процентів\~за користування\~кредитом (дата\~платежу)\~-\~01.03.2022.\~Комісія за\~надання кредиту:\~2000.00\~грн,\~яка нараховується\~за ставкою\~10.00\~відсотків від\~суми кредиту\~одноразово.\~Проценти за\~користування кредитом:\~7500.00\~грн,\~які нараховуються\~за ставкою\~1.25\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день\~строку користування\~кредитом.\~Стандартна (базова)\~процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~5.00\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом.(а.с. 7-11). Договір підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису, що був надісланий на вказаний відповідачем мобільний номер телефону у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти в розмірі 20000,00 грн на картковий рахунок позичальника, що підтверджується копією квитанції «Liqpay» від 30.01.2022 (а.с. 18). Таким чином, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а остання отримала грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, згідно яких сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11.03.2025, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, утворилась заборгованість у розмірі 28000,00 грн, з яких: 20000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 6000,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 0,00 грн заборгованість за пенею та/або штрафами; 2000,00 грн заборгованість за комісіями; 0,00 грн інфляційні збитки; 0,00 грн нараховані 3% річних (а.с. 20). 25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №25-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу та копією платіжної інструкції №448090004 від 26.07.2024 (а.с. 31, 32). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 28000,00 грн, з яких: 20000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 6000,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 2000,00 грн заборгованість за комісіями (а.с. 33-35). Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частин 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Станом на 11.03.2025 відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 28000 грн. Враховуючи те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором, належним чином не виконала, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. (а.с. 6). Крім того, статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вказаних витрат у розмірі 9000 грн позивачем суду надано договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги № 250 від 01.02.2025, витяг з Акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025. Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося клопотань про зменшення витрат на правову допомогу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 9000 грн.

Outcome: approved