Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про зміну розміру стягнутих аліментів. Позов обґрунтовує тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24.03.2015. Від шлюбу з відповідачкою є син: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2013 року і до повноліття дитини. 12 квітня 2019 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , який розірвано 08 квітня 2025 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області. Від шлюбу з [PERSON] народився син: [PERSON] , [INFO] . Наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2025 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні до досягнення дитиною повноліття. Оскільки після ухвалення первісного рішення про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] у позивача суттєво змінився сімейний стан в порівнянні з його сімейним станом на момент ухвалення первісного рішення суду, позивач вважає, що у нього є всі підстави для звернення до суду з позовними вимогами про зміну розміру стягнутих аліментів. У зв`язку із викладеними обставинами, після уточнених позовних вимог, просить зменшити розмір стягнення з нього аліментів на користь відповідачки з частини до 1/6 частини на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати просить покласти на відповідачку. Ухвалою судді від 14.05.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначено на 12.06.2025, сторонам наданий час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.24,25). 12.06.2025 відповідачка надала заяву про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з її наміром скористатися правовою допомогою. Ухвалою суду від 12.06.2025 прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог, підготовче судове засідання призначено на 11.07.2025. 11.07.2025 відповідачка надала заяву про згоду з позовними вимогами позивача та розгляд справи без її участі. З вимогою про стягнення з неї судових витрат не згодна. Ухвалою суду від 11.07.2025 закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті на 25.08.2025. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 02.06.2025 звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с. 41). Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. 11.07.2025 року звернулася до суду із заявою про здійснення розгляду справи за її відсутності, пред`явлений до неї позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення, проти стягнення з неї судових витрат заперечує (а.с. 52). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги факт визнання відповідачкою пред`явлених до неї позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі 24.03.2015 розірвали шлюб на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області у якому перебували з 23.02.2012, після розірвання шлюбу [PERSON] вирішено іменуватися прізвищем « [PERSON] » (а.с.19) (справа № 632/364/15-ц, провадження № 2/632/225/15). За період подружніх відносин у них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] , свідченням чого є відповідна копія його свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03.12.2013 (справа № 632/3416/13-ц, провадження № 2/632/1176/13) з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.10.2013 та до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 16.12.2013 року (а.с. 20). Крім цього, суд зазначає, що на утриманні позивача також перебуває син - [PERSON] , [INFO] (а.с.15 свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) від шлюбу із [PERSON] , який розірвано 08.04.2025 заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області, у шлюбі сторони перебували з 12.04.2019 (а.с. 17), (справа № 632/128/25, провадження № 2/632/241/25). На утримання сина [PERSON] , [INFO] із позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2025 і до досягнення сином повноліття. Свідченням чого є копія судового наказу, виданого Первомайським міськрайонним судом Харківської області 04.02.2025 та який набрав законної сили 04.02.2024 року (а.с. 18) (справа № 632/129/25, провадження № 2-н/632/30/25. Таким чином, судом встановлено, що з позивача [PERSON] рішенням Первомайського місьрайонного суду Харківської області від 03.12.2013 та судовим наказом цього ж суду від 04.02.2025 вирішено стягнути аліменти на двох дітей від різних шлюбів у загальному розмірі 50 % від його заробітку (доходу). Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому слід враховувати, що зміна сімейного стану, народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, а позивач повинен довести належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20, від 30 серпня 2021 року у справі №301/2160/20. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, у позивача суттєво змінився сімейний стан, оскільки від другого шлюбу позивач також має дитину на користь якої повинен сплачувати аліменти, тому суд вважає, що слід врахувати факт перебування на утриманні позивача двох дітей від різних шлюбів та загальний розмір стягнення аліментів на двох дітей, який становить 50 % від його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. У зв`язку з цим, суд зважає, що питання щодо стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] здійснювалося у наказному провадженні, тому в силу порядку розгляду даної категорії справ, судом не могло бути враховано наявність у платника аліментів іншої неповнолітньої дитини, виходячи із специфіки прийняття такого виду рішення як судовий наказ, який виноситься без участі сторін та без можливості долучити додаткові докази. З цих підстав, суд сприймає доводи сторони позивача обґрунтованими та сприймає вказану обставину як свідчення зміни його сімейного стану у розумінні ч.1 ст. 192 СК України. Крім того, суд зважає, що матеріальний стан позивача змінився з урахуванням призначення судом аліментів на утриманні двох дітей від різних шлюбів, загальний розмір яких складає 50 % від його заробітку (доходу). Суд бере до уваги, що на момент винесення судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , майновий стан позивача не з`ясовувався у силу специфіки прийняття такого виду рішення як судовий наказ. Інформація щодо місця роботи позивача та його доходу, так як і доказів щодо фактичної сплати аліментів на підставі виконавчих листів позивачем не надано. Разом з тим, враховуючи ті обставини, що у позивача є двоє дітей від різних шлюбів, на користь яких ухвалені судові рішення про стягнення аліментів у розмірі частка від заробітку (доходу) позивача на кожну дитину, наявні підстави вважати, що його витрати по їх матеріальному утриманні значно зросли, що сприймається судом, як обґрунтування суттєвої зміни майнового стану позивача. Підсумовуючи викладене, суд констатує, що вказаний позов заявлений з підстав суттєвої зміни сімейного та матеріального стану позивача, оскільки, під час призначення судом йому аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , не було враховано факт перебування на його утриманні дитини від попереднього шлюбу, на утримання якого вже також стягуються аліменти. На переконання суду, вказані обставини та інші докази по справі є підтвердженням зміни сімейного та матеріального стану платника аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку що, вказані позивачем підстави в обґрунтування зміни розміру аліментів заявлені в межах ст. 192 СК України та повинні бути враховані судом. Поза цим, суд враховує і той факт, що відповідачкою визнаний пред`явлений до неї позов, окрім стягнення судових витрат та фактично не оспорювався, відзив на позовну заяву наданий не був. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на наявність у платника аліментів двох дітей від різних шлюбів, останній є працездатною особою, беручи до уваги мінімальний гарантований розмір аліментів, який може бути призначений на одну дитину, враховуючи рівність прав та обов`язки щодо утримання батьками своєї дитини суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, зменшивши розмір аліментів, які стягуються з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. На переконання суду вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, суд зважає, що стягнення аліментів в даному випадку виконується у частці від заробітку/доходу платника. Вказаний вид стягнення автоматично регулює розмір стягнень, у відповідності до рівня доходу платника, і одночасно обмежує мінімальний розмір платежів, гарантований законом на рівні не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved