Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

1. Короткий виклад доводів поданої заяви. 1.1. В серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що в період часу з 2010 року по 2014 рік [PERSON] патологічно накопичувала цуценят породи чіхуахуа та не приділяла увагу вихованню сина [PERSON] . Крім того, в березні 2021 року вона здійснила викрадення дитини. Тому [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження її прав: заборонити перебувати з сином [PERSON] в місці спільного проживання (перебування); заборонити спілкуватись з дитиною; заборонити наближатись на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць, що часто відвідуються сином [PERSON] ; заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати дитину, якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з сином [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 1.2. Учасники справи не з`явились у судове засідання. Вони у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів (а.с.24-26). Як вбачається з ч.1 ст.3505 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису. Зокрема, ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 8 серпня 2025 року (а.с.23) було забезпечено участь [PERSON] у розгляді цивільної справи в режимі відеоконференції. Однак у призначений час заявник не перебував на зв`язку, що об`єктивно унеможливило вжиття вказаного процесуального заходу. 2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 2.1. 3 жовтня 2003 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після одруження [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Це підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 3 жовтня 2003 року. 2.2. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1 липня 2011 року. 2.3. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 3. Норми права, якими керується суд при розгляді цивільної справи. а. норми матеріального права. 3.1. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. 3.2. Згідно з п.3, п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози таких діянь. 3.3. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Ним визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 3.4. Згідно з п.9 ч.1 ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі ризиків. Їх оцінка полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. б. норми процесуального права. 3.5. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електрон-ними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 3.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 3.7. Відповідно до ч.1-ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3.8. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 4. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи. 4.1. Зі змісту листа президента ГО «Дог-Клуб» (а.с.13) вбачається, що в період часу з 2010 року по 2014 рік за [PERSON] було зареєстровано 14 виводків цуценят. Однак ця обставина жодним чином не свідчить про здійснення заінтересованою особою домашнього насильства відносно сина [PERSON] . Тому копія листа президента ГО «Дог-Клуб» не є належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України. 4.2. Крім того, до поданої заяви також приєднані копії заяв [PERSON] від 26 березня 2021 року та 17 квітня 2021 року (а.с.14-15, 18-20), в яких він обвинувачував [PERSON] у здійсненні викрадення дитини. Однак копію судового рішення, яким було б підтверджено вказану обставину та притягнуто [PERSON] до юридичної відповідальності, заявником не подано. Обставини, викладені в заявах [PERSON] , взагалі стосуються періоду часу з березня по квітень 2021 року, тоді як заяву про видачу обмежувального припису ним подано в серпні 2025 року, тобто через чотири роки. Ці обставини свідчать про те, що вказані письмові докази не є ні належними, ні достатніми в розумінні ст.ст.77, 80 ЦПК України. 4.3. Аналіз обставин, викладених у попередніх абзацах судового рішення, свідчить про те, що [PERSON] не подав жодного належного, допустимого та остатнього доказу на підтвердження того, що станом на 2025 рік [PERSON] здійснює домашнє насильство відносно сина [PERSON] . 4.4. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для видачі обмежувального припису відносно [PERSON] та вжиття заходів тимчасового обмеження її прав. Тому у задоволенні заяви, поданої [PERSON] , належить відмовити.

Outcome: dismissed