Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності позивача [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для побудови житлового будинку у право власності від 30.12.1968 року, акту про закінчення будівництва та відвід у експлуатацію приватного домоволодіння від 05.07.1973 року, а також заповіту на будинок від покійного чоловіка [PERSON] від 22.01.1996 року № 2-103. 27.03.2025 року позивачка звернулась із заявою щодо внесення житла в реєстр прав на нерухоме майно до Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно КМР Дніпропетровської області. 09.04.2025 року позивачем отримано відмову № 78303921 у внесенні відомостей до державного реєстру прав на нерухоме майно, яка була обгрунтована тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташованого в м. Авдіївка, в тому числі на будинок за адресою: [ADDRESS] . Отже станом на зараз виникла та існує ситуація за якої позивач має право власності на квартиру, однак не має змоги належним чином та повноцінно здійснювати правомочності власника через відсутність можливості підтвердити реєстрацію такого права органом БТІ. Враховуючи наведене, остання звернулася з позовом до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 29.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі.\~Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 14.08.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Від представника відповідача Авдіївської міської військової адміністрації також наявна заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] до\~Авдіївської міської\~військової адміністрації\~Покровського району\~Донецької області,\~Департамент комунальної\~власності,\~земельних відносин\~та реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно Кам`янської\~міської ради\~Дніпропетровської області\~про визнання\~права власності\~на будинок підлягає задоволенню з наступних підстав. Будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності позивача [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для побудови житлового будинку у право власності від 30.12.1968 року, акту про закінчення будівництва та відвід у експлуатацію приватного домоволодіння від 05.07.1973 року, а також заповіту на будинок від покійного чоловіка [PERSON] від 22.01.1996 року № 2-103. 27.03.2025 року позивачка звернулась із заявою щодо внесення житла в реєстр прав на нерухоме майно до Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно КМР Дніпропетровської області. 09.04.2025 року позивачем отримано відмову № 78303921 у внесенні відомостей до державного реєстру прав на нерухоме майно, яка була обгрунтована тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташованого в м. Авдіївка, в тому числі на будинок за адресою: [ADDRESS] . Отже станом на зараз виникла та існує ситуація за якої позивач має право власності на квартиру, однак здійснити реєстрацію права власності на квартиру позивач, з причин викладених в рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій, здійснити не може, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого права, та просила визнати за [PERSON] право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При прийнятті рішення Індустріальний районний суд м. Дніпра виходив з наступного. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, місто Донецьк та місто Ясинувата, які входять до Донецького району Донецької області віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на вищевказану квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на квартиру, яка міститься на паперових носіях у БТІ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує його право власності, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved