Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - позивач, ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.07.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №216847-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 07.07.2021 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №216847-КС-003 про надання кредиту. 07.07.2021 відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №216847-КС-003 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2971 на номер телефону [NUMBER] , який боржником було введено/відправлено. Таким чином, 07.07.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір №216847-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало, надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, лише частково сплатила кошти на загальну суму 12950,00 грн, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на 15.05.2025 становить 29532,88 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 12957,88 грн, суми прострочених платежів по процентах - 16575,00 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» вказану заборгованість у сумі 29532,88 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 09.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 16.07.2025. 26.06.2025 на адресу суду на виконання ухвали судді від 09.06.2025 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли запитувані інформація та документи (а.с. 100-104). Ухвалою суду від 16.07.2025 відкладено судовий розгляд цивільної справи на 07.08.2025. Ухвалою суду від 07.08.2025, постановленою у судовому засіданні, відкладено судовий розгляд цивільної справи на 20.08.2025 за клопотанням відповідача [PERSON] , яка проти позову заперечила, просила відкласти розгляд справи для формування позиції по справі. У судове засідання 20.08.2025 представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 20.08.2025 не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином 07.08.2025, про що свідчить її особистий підпис у розписці, складеній секретарем судового засідання (а.с. 113). Крім того, будучи присутньою у судовому засіданні 07.08.2025, відповідач клопотала про відкладення розгляду справи, тобто була обізнана про розгляд судом даної цивільної справи. Відзиву на позовну заяву відповідач не подала, про причини неявки в судове засідання не повідомила, заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи на адресу суду не скеровувала. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №216847-КС-003 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Договір). Вказаний Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-2971 (а.с. 23, 23 зворот). ТОВ «Бізнес Позика» 07.07.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №216847-КС-003 про надання кредиту (а.с. 24). 07.07.2021 [PERSON] прийняла пропозицію (акцепт) щодо укладення Договору №216847-КС-003 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 25). Підписанням цього Договору відповідач підтвердила, що до укладення Договору отримала від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено, зокрема статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та паспорт споживчого кредиту (пункт 9 Договору). Також підписанням Договору відповідач підтвердила, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною цього договору. Усі неврегульовані Договором правовідносини сторін регулюються законодавством України (пункт 10 Договору). Згідно з пунктом 1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 15000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Загальний розмір кредиту становить 15000,00 грн; строк кредиту становить 24 тижні; фіксована процентна ставка в день становить 1,08330000%; комісія за надання кредиту становить 2250,00 грн; термін дії договору до 22.12.2021, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 37560,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 7390,68%. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів (пункт 2 Договору). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом частин першої та третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон, у редакції, чинній на час укладення Договору), згідно зі статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону (у редакції, чинній на час укладення Договору) визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Наведене, у свою чергу, свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове рішення про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. За таких підстав суд дійшов висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №216847-КС-003 про надання кредиту в електронній формі. З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Так, стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). При цьому відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, п`ятою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На виконання умов Договору позивачем ТОВ «Бізнес Позика» перераховано відповідачу [PERSON] на її банківську картку № [NUMBER] кредитні кошти у загальній сумі 15000,00 грн за кредитним договором №216847-КС-003 від 07.07.2021, що підтверджується платіжним дорученням №29814 від 07.07.2021 та випискою про рух коштів на банківському рахунку [PERSON] , відкритому в АТ КБ "Приватбанк", за період 07.07.2021-22.12.2021 (а.с. 28, 100 зворот-104). Банківська картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] , що підтверджено інформацією, наданою АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 100). При цьому унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 14.05.2025 складає 29532,88 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 12957,88 грн; сума прострочених платежів по процентах 16575,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 11-18). Ураховуючи, що відповідач доказів на спростування доводів позивача не надала, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов Договору №216847-КС-003 про надання кредиту від 07.07.2021. Відтак наявні обгрунтовані підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за Договором №216847-КС-003 про надання кредиту від 07.07.2021 у сумі 29532,88 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 12957,88 грн; сума прострочених платежів по процентах 16575,00 грн. Суд, ураховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції №7349 від 26.05.2025 (а.с. 22).

Outcome: approved