Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

02.05.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач зазначає, що починаючи з кінця 2023 року почала зустрічатись із [PERSON] . У зв`язку із тим, що відповідач є військовослужбовцем, деякий час проживали разом, та за час спільного проживання мали близькі стосунки чоловіка та дружини. У період спільного проживання у шлюбі не перебували. Влітку 2024 року позивач довідалась про вагітність та повідомила відповідача. Відповідач сприйняв цю новину, але в подальшому стосунки не складалися. З причини передислокації військової частини за місцем несення проходження військової служби відповідача, останній знаходився на Донецькому напрямку. [INFO] позивач народила дитину - [PERSON] , та 04.03.2025 року за актовим записом про народження за №30 Вільнянським відділом ДРАЦС Запорізького району запорізької області ПМУ МЮ (м.Одеса) складено відповідний актовий запис. Відомості про батька дитини, записано відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. На час народження дитини з батьком дитини проживали окремо. На теперішній час, виникла необхідність визнання батьківства [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим звернулась до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] , 25.06.2025 через канцелярію суду подав заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , в графі батько записано « [PERSON] » , мати - « [PERSON] ». З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до статей частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00050925490 від 30.04.2025 стосовно [PERSON] , у розділі - відомості про батька, зазначено « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] є діючим військовослужбовцем у зв`язку неможливістю бути присутнім у судових засіданнях подав відповідне клопотання написане власноручно про визнання всіх позовних вимог по встановленню батьківства. З позовної заяви, вбачається, що позивач та відповідач, на момент зачаття дитини проживали разом однак не перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно п.6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved