Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК"ЄАПБ" суму заборгованості за кредитним договором № 7644898 в розмірі 23430,80 грн., з яких: 5400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13186,80 - сума заборгованості за відсотками; 4844,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7644898. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 10 Кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.09.2024 до Договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23430,80 грн., з яких: 5400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13186,80 - сума заборгованості за відсотками; 4844,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.09.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 7644898 в розмірі 23430,80 грн., яку позивач і просить стягнути. Ухвалою суду від 29.04.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 22.05.2025 клопотання представника позивача задоволено частково.Витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію зазначену в ухвалі. 12.05.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити у задоволенні позовної заяви. В обґрунтування відзиву останнім зазначено норми ЦК України, ЦПК України та правову позицію Верховного Суду. Відповідач зазначив, що із позовними вимогами не згоден у повному обсязі, позовну заяву вважає необґрунтованою, невмотивованою, складеною із порушенням норм матеріального і процесуального права та на основі неіснуючих умовиводів. У відзиві [PERSON] повідомляє, що не знав до моменту ознайомлення з позовною заявою про існування ТОВ «Авентус Україна» ніякі кредитні договори не підписував, та зазначив, що позивачем не надано доказів отримання ним у березні 2024 на реквізити карткового рахунку коштів від ТОВ «Авентус Україна», а тому вважав, що у задоволенні позову потрібно відмовити у повному обсязі. 12.05.2025 представником позивача подано через систему «Електронний суд» клопотання про витребування доказів та відповідь на відзив разом з додатками до неї. У відповіді на відзив представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування зокрема зазначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає відзив відповідача безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідачем укладено договір щодо отримання кредитних коштів. Детальний порядок укладення договору передбачено п.9.6 Договору №7644898. Із матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісних кредиторів подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісні кредитори надіслали позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання договору. Верифікація та ідентифікація позичальника здійснюється через ІТС первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі Товариства (ІТС Товариства) та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. У відповідності до умов договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладанні договору. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані від первісних кредиторів до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених Договорів Факторингу. Перерахування коштів на платіжні карти відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Позивачем також зазначено щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами з посиланням на пункти договору та зазначено щодо відступлення права вимоги. Заперечення відповідачем на відповідь на відзив до суду не подано. Інші заяви чи клопотання від сторін до суду не надійшли. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, з аналізу зазначених положень випливає, що сторони є рівними в поданні суду доказів, доведенні обставин, які мають значення для справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Зокрема позивач повинен довести обставини, викладені ним в позові, має подати докази на підтвердження цих обставин. За змістом ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 02.03.2024 року відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». 02.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 7644898 від 02.03.2024, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1046. Пунктом 1.1 Договору передбачено, що укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/ мобільного застосунку "CreditPlus". При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ мобільного застосунку "CreditPlus". Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.4 Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2 Договору). Пунктом 9.6 Договору передбачено порядок укладення договору та створення електронних підписів сторін. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Зокрема, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 5400,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 357 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (пункти 1.2- 1.4 Договору). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,20% в день, знижена процентна ставка 0,01 % в день, що передбачено пунктом 1.5 та його підпунктами. За умовами цього Договору передбачено зокрема, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1 Договору). Пунктом 2.2 Договору передбачено зокрема, що сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 02.03.2024 року або 03.03.2024 року. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. 2.4 - 2.5 Договору). Пунктом 6.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф. Підпунктами 6.4.1 та 6.4.2 п. 6.4 Договору передбачено, що споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 200,00 грн. на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 54,00 грн. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Пунктом 9.11 Договору передбачено, що всі додатки до цього Договору підписані сторонами є невід`ємною частиною Договору. Разом з договором також надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком №1 до вказаного Договору та підписана сторонами правочину. З Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів) вбачається 17 платежів, кількість днів у кожному розрахунковому періоді - 21, загальна кількість днів 357. Також відображено суми платежів за кожен розрахунковий період та зазначено, що якщо споживачем не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: 1. усього сума платежів за розрахунковий період складе - 47811,60 грн.; 2. усього сума процентів за користування кредитом складе - 42411,60 грн.; 3. реальна річна процентна ставка складе - 73510,95 % річних; 4. загальна вартість кредиту складе - 47811,60 грн. Слід зазначити, що даний графік платежів охоплює період з 02.03.2024 до 22.02.2025, датою останнього платежу є 22.02.2025. З Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) ТОВ «Авентус Україна» за договором №7644898 від 02.03.2024, позичальник [PERSON] , вбачається, що відповідач має заборгованість 23430,80 грн., з яких: 5400 грн. - основний борг; 13186,80 - сума заборгованості за відсотками; 4844,00 грн. - сума заборгованості за штрафами. Даний розрахунок заборгованості відповідає наданому позивачем розрахунку заборгованості разом з відповіддю на відзив. Слід зазначити, що розрахунок заборгованості охоплює період з 02.03.2024 до 26.09.202, проте фактичне нарахування відсотків, а в подальшому (з 27.03.2024) штрафів відбувалося до 21.06.2024 включно. Слід також зазначити, що один день, а саме 23.03.2024 позивачем не нараховувалися відсотки відповідачу. Таким чином, фактична кількість днів за які відбувалося нарахування відсотків складає 111 днів. При цьому відсотки нараховані в межах строку дії Договору. 27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, що підтверджується копією даного договору Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23430,80 грн., з яких: 5400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13186,80 - сума заборгованості за відсотками; 4844,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. На виконання вимог ухвали суду від АТ КБ «ПриватБанк» 23.06.2025 до суду надійшов лист в якому повідомлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , до листа додано виписку по рахунку № [NUMBER] за період 02.03.2024. З виписки вбачається, що на рахунок відповідача 02.03.2024 на дійшли кошти в розмірі 5400,00 грн. Таким чином, первісний кредитор виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит у розмірі 5400,00 грн. на зазначену ним у договорі картку. Як зазначено вище з розрахунку заборгованості судом встановлено, що позивачем нараховані відповідачу відсотки фактично за 111 днів, вже з врахуванням 1 дня коли відсотки не нараховувалися взагалі, а саме 23.03.2024. За календарем період нарахування відсотків складає з 02.03.2024 по 21.06.2024. При цьому, слід зазначити, що 24.12.2023 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Положеннями цього Закону № 3498-ІХ передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %". Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Отже, враховуючи вищевикладене максимальний розмір денної процентної ставки з 23.04.2024 становить 1,5%, а з 21.08.2024 становить 1%. Таким чином, позивач повинен був нараховувати відсотки за 51 день за % ставкою 2,20% в день та з 23.04.2024, тобто за 60 днів за % ставкою 1,5% в день. А саме, арифметично обраховується це наступний чином: 5400*2,20% = 118,80 грн. (% за день) та 5400*1,5% = 81,00 грн. (% за день). Обраховуємо відсотки за 51 день:51*118,80 = 6058,80 грн. та за 60 днів: 60*81= 4860,00 грн. Отже, з відповідача підлягають стягненню відсотки в загальному розмірі 10918,80 грн., а в решті позовних вимог слід відмовити. Що стосується нарахованих відповідачу штрафів у розмірі 4844,00 грн. суд зазначає наступне, що умовами Договору (п. 6.4 та його підпунктами), передбачено нарахування штрафу. Проте, в задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафів в розмірі 4844,00 грн. слід відмовити повністю, оскільки Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, при цьому пунктом 18 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, з врахуванням наведених підстав слід відмовити в стягненні з відповідача штрафів. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.ч.1 - 2 ст. 10561 ЦК України,процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зваживши у сукупності подані ТОВ "ФК"ЄАПБ" докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Беручи до уваги вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним Договором позики у розмірі 16318,80 грн. (5400 грн. - тіло та 10918,80 грн. %), в решті позовних вимог слід відмовити. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 2108,90 грн. (3028,00*16318,80/23430,80), слід стягнути з відповідача на користь позивача. При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.

Outcome: partial