Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~Представник ТзОВ ««Мілоан» Колеснікова І.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що 08.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103792386, за умовами якого остання отримала кредит на суму 13876, 00 грн., зобов`язалася повернути його зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Відповідачка зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Зазначає, що договір про споживчий кредит укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору). Вказує, що згідно п.1.3 Договору кредит надається строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 08.08.2024 року (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Згідно п.1.5 Договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 52883,45 грн., денна процентна ставка складає 1,10 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 7352,96 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 66759,45 грн., комісія за надання кредиту 782,00 грн., яка нараховується за ставкою 5,75% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *85. Посилається на те, що факт перерахування коштів за Договором №103792386 від 08.08.2024 року підтверджується довідкою №1336/12-02, згідно якої вбачається, що через систему LiqPayST було перераховано 13876 грн. на карту [NUMBER] . Однак, відповідачка належним чином умов кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 48093,91 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 13598,48 грн.; заборгованості за процентами 26843,43 грн.; заборгованості за комісією - 714 грн., заборгованість за неустойкою 6938 грн. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 48093,91 грн. та судові витрати в сумі 12422,40 грн. Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.062025 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням відповідача та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача ТзОВ ««Мілоан»\~Колеснікова І.О. в позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується оголошенням про виклик, яке розміщене на офіційному веб сайті Судова влада. Будь яких заяв чи клопотань до суду від неї не надходило. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено,\~що 08.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103792386, за умовами якого остання отримала кредит на суму 13876, 00 грн., зобов`язалася повернути його зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Відповідачка зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Договір про споживчий кредит укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору). Згідно п.1.3 Договору кредит надається строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 08.08.2024 року (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Згідно п.1.5 Договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 52883,45 грн., денна процентна ставка складає 1,10 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 7352,96 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 66759,45 грн., комісія за надання кредиту 782,00 грн., яка нараховується за ставкою 5,75% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п.2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 535528*85, що також підтверджується Заявою на отримання кредиту №103792386 та Анкетою-заявою на кредит №103792386 (а.с.10 зворот - 19). Згідно паспорту споживчого кредиту ТОВ «Мілоан» надало кредит [PERSON] сума кредиту 13876 гривень, строк кредитування 345 днів, тип процентної ставки фіксована (а.с.8-9). Із довідки\~про ідентифікацію,\~яка підготовлена\~ТОВ «Мілоан»,\~суд встановив,\~що цим\~документом підтверджується,\~що [PERSON] ідентифікований цим товариством шляхом акцептування договору позичальником у спосіб підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 2500645659, що мало місце 08.08.2024 та було здійснено переказ коштів в сумі 13876 гривень на картуку 5355-28ХХ-ХХХХ-6985 (а.с.18). Норми права, які застосував суд та мотиви з яких виходив суд. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Так, згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-1 Оце 18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/1 б-ц (провадження № 14-318цс 18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У справі встановлено, що вказаний кредитний договір було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, зокрема, 08.08.2024, відповідачка [PERSON] ввела ідентифікатор 2500645659 у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», після чого було здійснено\~переказ коштів\~в сумі\~13876\~гривень на\~картуку 5355-28ХХ-ХХХХ-6985, що є підтвердженням підписання договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за вказаними вище кредитним договором, відповідно до розрахунку, наданого позивачем загальна заборгованість [PERSON] становить 48093 гривні 91 коп. З огляду на те, що відповідачкою не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомостей про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказані розрахунки позивача як належний та допустимий доказ. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, який підлягає стягненню з відповідача. На підставі статтями 525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved