Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 травня 2015 року у справі №464/3592/15-ц та просить змінити розмір та спосіб присудження аліментів, які визначено стягувати відповідно до виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова № 464/5376/15-ц, виданої 04.09.2024, з відповідача [PERSON] в користь позивачки, аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, з 500 гривень щомісячно на 1/4 частку видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Позов обґрунтовує тим, що рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/3592/15-ц від 25.05.2015 року, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Від спільного проживання сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/5376/15-ц визначено стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі зазначеного рішення Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист від 04.09.2024 року про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. З моменту розлучення діти повністю перебувають на утримані матері. Вихованням, духовним і соціальним розвитком, а також матеріальним добробутом дітей повністю займається мати. Батько не бере участі вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Старший син [PERSON] [INFO] досяг повноліття. Позивачка вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання молодшого сина розмірі не менше як 25% з його щомісячного доходу та з урахуванням усіх ви доплат, надбавок, та премій. Відповідач є працездатною особою і має виконувати свій батьківський обов`язок щодо своєї дитини. Ухвалою суду від 15.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачки в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, з моменту ухвалення рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/5376/15-ц відповідач з 2015 року жодним чином не брав участі в утриманні та вихованні дітей. Старший син досягнув повноліття, молодшому сину зараз 15 років. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/5376/15-ц, скерований на виконання. Просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 усіх видів доходів, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що аліменти сплачував постійно. Позивачка була за кордоном, то гроші на утримання дітей він віддавав тещі, оскільки діти були в тещі. Зазначив, що доходів зараз немає, оскільки звільняється з військової служби. За період перебування на військовій службі з 2023 року аліменти не сплачував. Заслухавши думку учасників, дослідивши надані по справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.08.2006 року, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.2010 року, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/3592/15-ц 25.05.2015 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Сихівським районним судом м. Львова 04.09.2024 року на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/3592/15-ц 25.05.2015 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи №143цс13. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6143цс13, встановлено, що: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з вимогами статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на те, що відповідач визнає позовні вимоги, позивачкою доведено обставини, зазначені у позовній заяві, а відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову є підставою для задоволення позову. Відтак позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/4 усіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви (24.10.2024 року) і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Враховуючи, те що відповідач визнав позов, дитина проживає з матір`ю, рівність обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд доходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову (24.10.2024 року) та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст.141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved