Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

14 квітня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 05 січня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 103332. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер її мобільного телефону. За вказаним договором товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі на таких умовах: сума виданого кредиту: 4 000,00 грн; дата надання кредиту: 05 січня 2020 року; строк кредиту: 23 дні; стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 103332 від 05 січня 2020 року перейшло до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Відповідно до виписки з особового рахунку станом на 13 січня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 17 680,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 13 680,00 грн - заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 103332 в сумі 17 680,00 грн, 2 422,40 грн понесених судових витрат, а також 10 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 12 травня 2025 року. 01 травня 2025 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву (а.с. 37-54) та клопотання про витребування доказів (а.с. 55-59). У відзиві вказала, що позов не визнає в повному обсязі, оскільки кредитний договір з ТОВ «ЗАЙМЕР» не укладала, а стала жертвою фінансових шахраїв. За вказаним фактом вона 23 квітня 2025 року подала до прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення. У договорі від 05 січня 2020 року вказано прізвище [PERSON] , хоча до 09 листопада 2024 року вона мала прізвище [PERSON] , а директором товариства в цей час був не [PERSON] . Номер мобільного телефону [NUMBER] їй не належить, вона тривалий час користується номером телефону [NUMBER] . Вона ніколи не зверталась до АТ «Райффайзен Банк» із заявами про відкриття на її ім`я рахунків та не отримувала жодної банківської картки цього банку, зокрема карткового рахунку № [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк» вона також не відкривала. Крім того, вказала, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності. Ухвалою суду від 12 травня 2025 року за клопотанням відповідача витребувано в АТ «Райффайзен Банк» інформацію про всі наявні банківські рахунки, що були відкриті на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , дошлюбне прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб від 09 листопада 2024 року; розгляд справи відкладено до 09 червня 2025 року. 14 травня 2025 року від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 83-93), у якому вказують, що відповідач укладала 05 січня 2020 року електронний договір з ТОВ «ЗАЙМЕР» шляхом підпису одноразовим ідентифікатором. Під час процедури укладення договору позичальник була ідентифікована не лише за прізвищем, вона надавала кредитодавцю інформацію про свій ідентифікаційний код, дату народження, паспортні дані, адресу місця реєстрації. Позивач для зручності вказав у процесуальних документах, поданих до суду, актуальне прізвище відповідача на час подання позовної заяви. Розширений витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року підтверджує передання прав вимоги до [PERSON] , оскільки на той час відповідач мала ще дівоче прізвище. Факт зарахування коштів на рахунок відповідача підтверджується відповідною довідкою. Виписку по рахунку відповідач може взяти в банку самостійно. Строк позовної давності не сплинув, оскільки продовжений на час воєнного стану. 27 травня 2025 року з АТ «Райффайзен Банк» на виконання ухвали суду від 12 травня 2025 року про витребування доказів надійшла інформація, якою ухвала суду виконана частково. Банк повідомив, що на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , рахунків не знайдено. При цьому банк лише вказав, що рахунки відсутні на теперішній час. Водночас банк не надав інформацію про те, чи відкривались на ім`я відповідача рахунки у минулому, зокрема суд не отримав інформації про наявність чи відсутність рахунку відповідача станом на дату укладення договору. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року визнано обов`язковою явку представника позивача та відповідача для надання пояснень по суті позову; розгляд справи відкладено до 07 липня 2025 року (а.с. 98-99). Ухвалою суду від 07 липня 2025 року за клопотанням відповідача витребувано в АТ «Райффайзен Банк» інформацію про всі наявні банківські рахунки, що були відкриті на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , станом на 05 січня 2020 року; розгляд справи відкладено до 25 серпня 2025 року. 22 липня 2025 року з АТ «Райффайзен Банк» на виконання ухвали суду від 07 липня 2025 року про витребування доказів надійшла інформація про те, що станом на 05 січня 2020 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , рахунків не знайдено (а.с. 118). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 83-89). Вимоги ухвали від 09 червня 2025 року про обов`язкову явку представника позивача для надання пояснень по суті позову не виконав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 07 липня 2025 року, позов не визнала, пояснила, що ніколи не відкривала рахунків в АТ «Райффайзен Банк» та не укладала кредитних договорів з ТОВ «ЗАЙМЕР». У судове засідання, призначене на 25 серпня 2025 року, відповідач не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 115), подала відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності, в яких заперечила проти позовних вимог в повному обсязі (а.с. 37-42). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. До позовної заяви додано роздруківку індивідуальної частини електронного договору про надання фінансового кредиту № 103332 від 05 січня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) (а.с. 16-18). Відповідно до пунктів 1.1.-1.2. товариство надає клієнту кредит в розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Строк кредиту - 23 дні, тобто до 27 січня 2020 року. Проценти за користування кредитом: 730 % річних в розрахунку 2 % на добу (п. 1.3. договору). Відповідно до п. 1.4 Кредит надається в безготівковій формі за реквізитами платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з п. 2.1 договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.3 договору клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту. У пункті 7 договору вказано, що реквізити позичальника: [PERSON] , дата народження: [INFO] : ідентифікаційний код: [NUMBER] ; паспортні дані: серія [NUMBER] ; місце прописки: [ADDRESS] ; телефон: [NUMBER] , рахунок позичальника: [NUMBER] . З Інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» вбачається, що 05 січня 2020 року через платіжний сервіс «Platon» кредитних коштів за договором № 103332, у сумі 4 000,00 грн, на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 23). З довідки про ідентифікацію вбачається, що клієнт [PERSON] ідентифікована ТОВ «ЗАЙМЕР», ідентифікатор KL3374 відправлено товариством на номер телефону [NUMBER] (а.с. 12). Договір містить підпис клієнта за допомогою вказаного ідентифікатора KL3374. Відповідно до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «ЗАЙМЕР» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор), Клієнт відступив Фактору права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 11, 22, 91-92). Відповідно до платіжного доручення від 02 листопада 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перерахувало ТОВ «ЗАЙМЕР» 702 417,04 грн оплати за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «ЗАЙМЕР» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор) (а.с. 22). Витяг з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року підтверджує передання права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 103332, загальна сума заборгованості - 17 680,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 13 680,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 11, 91-92). Разом з тим, самого договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «ЗАЙМЕР» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (Фактор), чи його копії, до позовної заяви не додано. Згідно з наданою позивачем випискою з особового рахунку за кредитним договором № 103332 непогашена заборгованість відповідача [PERSON] за договором № 103332 про надання фінансового кредиту від 05 січня 2020 року станом на 13 січня 2025 року становить 17 680,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 13 680,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 10). Розрахунку заборгованості до позовної заяви не додано. 23 квітня 2025 року відповідач подала до Прилуцької окружної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що полягає у шахрайських діях шляхом укладення від її імені кредитного договору з ТОВ «ЗАЙМЕР» (а.с. 43-44), за цією заявою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 45, 46). Аналізуючи надані сторонами докази, їх заяви по суті справи та клопотання, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до свідоцтва на шлюб серії [NUMBER] від 09 листопада 2024 року відповідач [PERSON] 09 листопада 2024 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . З інформації, наданої АТ «Райффайзен Банк» на виконання ухвал суду від 12 травня 2025 року та 07 липня 2025 року про витребування доказів, вбачається, що на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , станом на 05 січня 2020 року та на даний час рахунків не знайдено (а.с. 95, 118). З`ясувати, кому належить рахунок [NUMBER] , суд не може, оскільки відповідного клопотання сторона позивача не подавала. Крім того, матеріали справи містять інформацію лише про маску картки, а повного рахунку в матеріалах справи немає. Позивач надав до суду виписку з особового рахунку за кредитним договором № 103332, яка не відповідає вимогам до первинних фінансових документів. Так, відповідно до п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, зі змінами, клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Надана позивачем виписка виготовлена у довільній формі та не містить вказаного переліку реквізитів, зокрема відсутній і номер клієнтського рахунку. Клопотань про витребування виписки по рахунку відповідача [PERSON] стороною позивача не подавалось. Відповідач [PERSON] повідомила у своєму відзиві, що вона ніколи не зверталась до АТ «Райффайзен Банк» із заявами про відкриття на її ім`я рахунків та не отримувала жодної банківської картки цього банку. Вказане твердження відповідача підтверджено довідками АТ «Райффайзен Банк» (а.с. 95, 118). У відповідь на такі доводи відповідача представник позивача у своїй відповіді на відзив, замість клопотання про витребування доказів, наводить аргумент, що відповідач як власник карткового рахунку, на який було перераховано кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Яким чином відповідач може отримати виписку по рахунку, який на неї не відкривався, представник позивача у відзиві не пояснив. За таких обставин суд констатує, що сторона позивача не довела обставин, на які посилається в позові та які мають суттєве значення для вирішення справи, у зв`язку з чим суд позбавлений законних підстав задовольнити заявлений позов. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Зважаючи на наведене, строк позовної давності позивачем у справі не пропущено, а тому суд не бере до уваги доводи відповідача у цій частини та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2). Крім того, позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 500,00 грн (а.с. 13-15, 65, 69, 70, 72). Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладається на позивача та з відповідача не стягуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed