Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області. У шлюбі у подружжя народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не спілкуються один з одним. Сторони припинили стосунки з квітня 2023 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, погодили, що діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір`ю. З урахуванням наведених обґрунтувань, позивач просить задовольнити її позовні вимоги. Рух справи в суді першої інстанції. Ухвалою\~ суду від 06 січня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, проведення судового засідання визначено на 05 лютого 2025 року. 23 січня 2025 року\~ [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] , третя особа - Бессарабська селищна рада\~ Болградського району Одеської області\~ (орган опіки та піклування) про визначення місця проживання дітей з батьком, у якому зазначив, що не заперечує проти позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки дійсно стосунки між подружжям припинені, дружина проживає в м. Одесі, він\~ з дітьми - с. Ярове Болградського району Одеської області.\~ Він, як батько, добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, створює для дітей всі необхідні умови для проживання та розвитку, навчання, відпочинку. [PERSON] \~ не приділяє достатньої уваги та турботи, як мати. З метою кращого та належного життя та розвитку дітей позивач просить суд визначити місце проживання дітей з ним.\~\~ Окрім цього [PERSON] просить встановити юридичний факт самостійного утримання та виховання спільних з [PERSON] дітей, оскільки це відповідає фактичним обставинам, які склались в житті сім`ї: діти проживають з ним і\~ саме він безпосередньо займається вирішенням всіх питань, пов`язаних з життям дітей та їх інтересами.\~ Ухвалою суду від 5 лютого 2025 року зустрічний позов прийнятий до провадження та спільного розгляду із первісним позовом, у зв`язку з чим згідно з ч.4 ст. 193 ЦПК України суд ухвалив рішення про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні, зі стадії підготовчого провадження.\~ За клопотанням позивача за зустрічним позовом суд звернувся до Органу опіки та піклування Бессарабської селищної ради Одеської області з проханням підготувати та надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дітей. 20 лютого 2025 року [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву, у якому зазначила, що не погоджується з його вимогами, через невідповідність домовленостям, які були досягнуті між подружжям, щодо проживання дітей за адресою її зареєстрованого місця проживання в с. Ярове, де вони мешкали разом до припинення шлюбних відносин. Також позивач зазначила, що виїхала на роботу до м. Одеси через брак коштів на утримання дітей, оскільки чоловік тривалий час не працював. Водночас позивач не заперечує того факту, що тепер діти проживають з [PERSON] , проте не вважає, що він самостійно здійснює утримання та виховання їх спільних дітей. Вона приїжджає до дітей по-можливості кожні вихідні, привозить гроші, продукти, іграшки. Натомість з боку відповідача були випадки, коли чинилися перешкоди у спілкуванні з дітьми, на підтвердження чого у неї є відео докази. Позаяк наведені у зустрічному позові обставини є необґрунтованими, [PERSON] просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. 21 березня 2025 року до суду надійшов висновок\~ третьої особи щодо розв`язання спору.\~ 25 березня до суду надійшло клопотання [PERSON] про\~ допит під час судового розгляду свідка [PERSON] , яка підтвердить факти, що спростовують пояснення позивача щодо виховання та утримання дітей. 30 квітня 2025 року [PERSON] звернулась із клопотанням про залучення характеризуючих доказів, довідок та характеристики та повідомила суд, що не брала участі у засіданні органу опіки та піклування\~ при підготовці висновку. Окрім того, позивач зазначила, що\~ відповідач не зазначив мету встановлення у цій справі юридичного факту самостійного виховання та утримання дітей. За результатами проведення підготовчого судового засідання 02 травня 2025 року, вирішення клопотань сторін, дослідження характеру наданих сторонами доказів, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду, задовольнив клопотання відповідача про виклик у судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , протокольною ухвалою долучив до\~ справи надані сторонами докази. 10 червня 2025 року\~ до початку судового розгляду у справі [PERSON] подала до суду заяву, в якій повідомила суд, що\~ не заперечує проти задоволення зустрічного позову в частині визначення місця проживання дітей з батьком. Встановлені обставини, висновки суду за результатами судового розгляду. Під час судового розгляду справи представник [PERSON] підтримала вимоги первісного позову та просила їх задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві, в частині вимог зустрічного позиву про встановлення юридичного факту самостійного утримання та виховання дітей просила відмовити, в решті вимог зустрічного позову - не заперечувала проти їх задоволення.\~\~ [PERSON] та його представник у судовому засіданні не заперечували проти позовних вимог за первісним позовом та просили задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. З огляду на заяву в матеріалах справи та висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання даного спору, суд, з урахуванням думки сторін, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов\~ таких висновків. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу так і під час його розірвання. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (ч.2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що 16 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис № 128 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , а.с.10). У шлюбі у подружжя народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується підтверджуються копіями актів цивільного стану про їх народження ( а.с. 11, 12)\~ Зареєстроване місце проживання спільних дітей та [PERSON] [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянки України, виданого [PERSON] серія [NUMBER] (а.с.\~ 7-9, 42- 42 зв.б.). Приблизно два - три роки назад [PERSON] переїхала в м. Одесу для працевлаштування.\~ Згодом через відсутність\~ взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя, сторони фактично припинили шлюбні відносини, а з квітня 2023 року остаточно припинили стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони по-різному пояснюють причини, які призвели до припинення стосунків між ними та шлюбних відносин, проте, позаяк обставини припинення сімейних відносин визнаються учасниками справи, в силу ч.1 ст. 82\~\~\~ ЦПК України\~ - не підлягають доказуванню. Вирішуючи відповідно до ст. 111 СК України необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд ураховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. У випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про\~ неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Жодна із сторін у судовому засіданні не заявила про надання строку для примирення, тому ураховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів до примирення сторін. Дослідивши письмові докази, вимоги та обґрунтування позовної заяви, з`ясувавши взаємостосунки сторін, мотиви розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін малолітніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому приходить до висновку, що шлюб між сторонами може бути припиненим шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що, оскільки на час звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач наполягала на тому, що сторони погодили питання проживання дітей з нею за місцем її зареєстрованої адреси проживання: [ADDRESS] , відповідач не погодився з цим та подав зустрічний позов про визначення місця проживання дітей з ним, посилаючись на те, що\~ з часу переїзду дружини до м. Одеси, діти залишились проживати з ним. Зараз він з дітьми та його матір`ю разом мешкають за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначив, що за зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] ні він, ні діти ніколи не проживали. Ще до укладення шлюбу з [PERSON] вони стали жити в його будинку [ADDRESS] . Після переїзду [PERSON] до м. Одеса діти залишились жити з ним, таким чином всі питання щодо їх утримання та виховання\~ вирішує він сам.\~ На підтвердження наведених\~ фактичних обставин [PERSON] надав такі докази: - довідку про склад зареєстрованих у житловому приміщенні № 1/17/11-15 від 02.01.2025 року, виданої виконавчим комітетом Бессарабської селищної ради Одеської області, із якої убачається,\~ що у житловому приміщені за адресом;\~ [ADDRESS] \~ зареєстровані [PERSON] ,\~ його дружина [PERSON] , та їх діти\~ [PERSON] та [PERSON] ; - довідку про склад сім`ї у житловому приміщенні № 1/17/11-15 від 02.01.2025 року, виданою виконавчим комітетом Бессарабської селищної ради Одеської області, відповідно до якої за адресою\~ [ADDRESS] проживають: [PERSON] (матір відповідача, позивача за зустрічним позовом), [PERSON] , та [PERSON] та [PERSON] ; - довідку № 54 від 04.12.2024 року, видану Ярівською гімназією Бессарабської селищної ради про те, що [PERSON] , [INFO] навчається у 1 класі гімназії; - довідку № 55 від 04.12.2024 року, видану Ярівською гімназією Бессарабської селищної ради про те, що [PERSON] , [INFO] відвідує ДСП «Ромашка» гімназії;\~ - позитивні характеристики на дітей Ярівської гімназії Бессарабської селищної ради, із яких також убачається, що батько приймає значну участь у їх розвитку та вихованні, приділяє належну увагу і забезпечує усім необхідним, діти завжди доглянуті та охайні,\~ батько відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті гімназії, приводить та забирає дітей,\~ спілкується з вихователями та класним керівником, прислухається до їх рекомендацій; - характеристику старости Яровського старостинського округу, у якій вказано на те, що [PERSON] проживає в окрузі з народженні і дотепер. Перебував у зареєстрованому шлюбі. Зараз проживає з дітьми, його дружина не проживає в селі. Його знають як спокійну, ввічливу,\~ тактичну людину. Спиртних напоїв не вживає. Будь-яких скарг на нього від мешканців громади не надходило; - витяг з наказу від 31.10.2023 року № 19,\~ згідно з яким\~ [PERSON] призначений на посаду начальника варти з 01.11.2023 року у Комунальну установу\~ «Місцева пожежна охорона «Серпневе»; - довідку про доходи,\~ із якої убачається, що [PERSON] має стабільний заробіток; - позитивну\~ характеристику на [PERSON] з місця роботи; - акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання [PERSON] та спільних дітей сторін, із якого убачається, що для дітей створені всі умови для проживання, діти чисті, доглянуті, мають все необхідне. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] (тітка позивача), [PERSON] , [PERSON] , (сусіди) які підтвердили, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають у с. Ярове разом з батьком [PERSON] , він займається їх вихованням, сам вирішує всі питання, пов`язані зі школою, дитячим садочком. Діти гарні, виховані, завжди доглянуті. [PERSON] приділяє їм багато уваги. Стосовно [PERSON] свідки показали, що вона поїхала в м. Одесу на заробітки, приїжджає зрідка. Декілька раз за три роки бачили її з дітьми. Представник [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що\~ дійсно [PERSON] не заперечує факту проживання дітей з батьком, бо так склались життєві обставини, проте вона також спілкується з дітьми, намагається підтримувати з ними зв`язок, купує їм речі, іграшки, ліки.\~\~ [PERSON] працевлаштована у ФОП\~ [PERSON] , характеризується за місцем роботи позитивно, має стабільний заробіток, що підтверджується копіями квитанцій, характеристикою з місця роботи та довідкою. Представник [PERSON] зазначила, що її довіритель не заперечує про визначення місця проживання з батьком, проте не погоджується з тим, що вона не бере участі у житті дітей, тому категорично заперечує проти встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання\~ їх малолітніх дітей [PERSON] . Оцінюючи доводи сторін, наведені в обґрунтування їхніх вимог та заперечень, суд враховує наступне. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається зі згоди батьків, а по досягненні дитиною 10 років - зі спільної згоди батьків та самої дитини. По досягненні дитиною 14 років, коли батьки проживають окремо, місце проживання визначається дитиною. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) Верховний Суд зазначив, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що вирішуючи спір між батьками,\~ які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається,\~ слід виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дітей , разом з цим ухвалити рішення, яке буде в першу чергу відповідати інтересам малолітніх дітей сторін. При цьому суд дає оцінку, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, вік дітей\~ і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Згідно з висновком Бессарабської селищної ради від 21 березня 2025 року № 610/01-10 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із їх батьком [PERSON] . Ураховуючи встановлені у справі обставини,\~ суд погоджується з висновком третьої особи у цій справі і вважає, що\~ на цей час визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, з яким вони фактично проживають, буде відповідати саме інтересам дітей, які потребують постійного догляду та турботи, позитивно сприятиме їх розвитку, а відтак заявлений зустрічний позов в частині визначення місця проживання дитини з їх батьком, підлягає задоволенню. Вимоги про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дітей не підлягають задоволенню через недоведеність такої вимоги, оскільки як зазначив в судовому засіданні [PERSON] , мати дітей спілкується з ними за допомогою гаджетів, приїжджала, проте її не пустили, тому що діти спали. Допитані свідки також підтвердили що бачили один раз [PERSON] , яка гуляла з дітьми. Наведені пояснення вказують на те, що мати [PERSON] підтримує зв`язок з дітьми і бере участь у їх вихованні, проте після припинення стосунків з [PERSON] - не в достатньому обсязі, як цього потребують діти. Разом з цим суд зазначає, що [PERSON] не обґрунтував, яке право в межах саме спірних правовідносин та предмету спору позивач хоче захистити шляхом встановлення такого юридичного факту. Підсумовуючи наведене суд наголошує на тому, що дитина є найбільш вразливою стороною під час сімейних конфліктів.\~ Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складними, позаяк у таких справах вирішуються не просто спірні питання між батьками, а визначається доля дитини, тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Питання виховання дитини мають вирішуватися батьками спільно. Мати, яка проживає окремо від дитини, зобов`язана відшукувати можливість\~ піклуватися про дітей, сприяти фізичному, моральному та духовному розвитку, підтримувати їх матеріально, а батько, з яким діти проживають не має права перешкоджати матері спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що в силу норми ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже сплачений\~ судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання первісного позову до суду підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Вимоги про розподіл судових витрат за надання правничої допомоги сторонами не заявлялись. Ураховуючи наведене вище,

Outcome: partial