Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 09.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 3903406 у формі електронного документу, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн., шляхом зарахування грошових коштів на її банківську картку. Зазначає, що 26.07.2024 року було укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3903406. Посилається на те, що відповідач не виконувала умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на момент подання позовної заяви в останньої утворилась заборгованість за договором № 3903406 від 09.11.2021 року у сумі 93190,00,00 грн, яка складається з наступного: 20000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 70190,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 3000,00 грн. заборгованість за комісіями. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 93190,00 грн. за кредитним договором № 3903406 від 09.11.2021 року, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Та понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. Ухвалою суду від 05.02.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. (том 1 а.с.62-63) 19.02.2025 року до суду від представника відповідача, адвоката Войтович Ю.В., надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача заперечує укладання відповідачем договору про споживчий кредит № 3903406 від 09.11.2021 року. Окрім того, зазначила, що відповідач вважає, що у даному випадку вона має відносини із фінансовими шахраями, які використали копії її паспорту та ідентифікаційного номеру, електронну адресу, які вона надсилала ТОВ «Мілоан» при оформленні попереднього кредиту, у зв`язку з чим 14.11.2021 року відповідачка подала відповідне повідомлення до Березівського районного відділу поліції. Просила суд в задоволенні відповідного позову відмовити у повному обсязі. (том 1 а.с. 71-82) 25.02.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого відповідачем не надано належних доказів того, що відносно неї було вчинено шахрайські дії та того, що вона не укладала кредитний договір. Представник позивача просив суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. (том 1 а.с. 83-90) 25.02.2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів. (том 1 а.с.91-93) 25.02.2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи з повідомленням/викликом сторін. (том 1 а.с. 97 - зворот) Ухвалою суду від 26.02.2025 року перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом/повідомленням сторін. (том 1 а.с. 104) 20.03.2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії розрахунку заборгованості первісного кредитора та листа первісного кредитора ТОВ «Мілоан». (том 1 а.с. 136-143) 31.03.2025 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, яке за своєю суттю є аналогічним клопотанню представника позивача. (том 1 а.с. 149-150) Протокольною ухвалою суду від 01.04.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 06.05.2025 року. (том 1 а.с.154-158) Ухвалою суду від 01.04.2025 року поновлено строк на подачу клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Клопотання представника відповідача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Публічного Акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» (місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, 24, код ЄРДПОУ 26237202) наступну інформацію: -інформацію, чи видавалась ПАТ «БАНК ВОСТОК» [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка № [NUMBER] ; -докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн., які 09.11.2021 року були на неї перераховані; -виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року; -ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім' я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; -інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року; -інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). (том 1 а.с.159-163) 02.05.2025 року від Публічного Акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» (код ЄРДПОУ 26237202) до суду надійшла відповідь, згідно якої рахунки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в 2021 році в ПАТ «БАНК ВОСТОК» не обліковувались. (том 1 а.с.179-180) Протокольною ухвалою суду від 06.05.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 20.05.2025 року, судове засідання відкладено.( том 1 а.с.187-190) 09.05.2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого представник позивача просив суд витребувати у ТОВ «ФК ЄЛАЄНС» наступну інформацію: повний номер банківської карти № [NUMBER] , на яку було зараховано 09.11.2021 року кошти у розмірі 20000,00 грн. за Договором № 3903406, номер в системі FONDY 460621095 та інші відомості такого платежу. (том 1 а.с. 196-201) Ухвалою суду від 20.05.2025 року поновлено строк на подачу клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛАЄНС» (місцезнаходження: 61037, Харківська обл., м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 199б, код ЄРДПОУ 38905834) наступну інформацію: -повний номер банківської карти № [NUMBER] , на яку 09 листопада 2021 року було зараховано кошти у розмірі 20 000,00 гривень за Договором № 3903406, номер в системі FONDY 460621095, та інші відомості такого платежу. (том 1 а.с.222-223) Протокольною ухвалою суду від 20.05.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 17.06.2025 року. (том 1 а.с. 206-211) Ухвалу суду від 20.05.2025 року було направлено судом на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛАЄНС» (згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), на адресу зазначену в довідці від 10.01.2025 (а.с. 14 - зворот) та на електронну адресу, проте відповіді за витребуваної інформацією від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛАЄНС» до суду не надходило. На адресу суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.17-18, Том 2) Інших заяв і клопотань з приводу зазначеного клопотання від сторін не надходило. Протокольною ухвалою суду від 17.06.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 01.07.2025 року. (том 2 а.с. 5-9) 26.06.2025 року від представника позивача, в особі директора Я.Я. Сердійчук, надійшло клопотання про зобов`язання ПАТ «Банк Восток» виконати ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 01.04.2025 року належним чином у повному обсязі, а саме надати: докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн., які 09.11.2021 року були на неї перераховані; виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім' я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року. У разі повторного невиконання ПАТ «Банк Восток» ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 01.04.2025 року, застосувати до Банку заходи процесуального примусу, передбачені цивільним процесуальним законодавством, з метою спонукання до виконання встановлених судом обов`язків щодо надання витребуваних документів. (а.с.32-38, Том 2) Протокольною ухвалою суду від 01.07.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 09.07.2025 року. (том 2 а.с. 39-41) 07.07.2025 року від представника позивача до суду надійшло пояснення позивача, згідно якого станом на день переказу коштів відповідачу, а саме станом на 09.11.2021 року ТОВ «ФК Елаєнс» мало чинну ліцензію на переказ коштів у національній валюті. (а.с.51-58, Том 2) Ухвалою суду від 09.07.2025 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про виконання ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року належним чином у повному обсязі та застосування заходів процесуального примусу - залишено без задоволення. (а.с.74-75, Том 2) Протокольною ухвалою суду від 09.07.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 17.07.2025 року. (том 2 а.с. 64-69) 16.07.2025 року від представника позивача до суду надійшло пояснення позивача, серед основних тез якого наступні: верифікація [PERSON] за кредитним договором була здійснена за допомогою системи BankID Національного Банку України, що виключає можливість укладення договору із первісним кредитором іншою особою, а не відповідачкою; відповідачка підписала кредитний договір електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується роздруківкою з електронного файлу з інформаційно-телекомунікаційної системи позивача; у разі укладення нового договору кредиту з фізичною особою, яка вже була раніше клієнтом установи, на думку національного банку, не потрібно здійснювати повторно її ідентифікацію і верифікацію; фінансовий номер відповідача, використаний нею для підписання кредитного договору збігається з тим номером, який відповідач вказує в процесуальних документах в ході розгляду справи, а отже, дійсно належить відповідачці та був використаний нею для підписання кредитного договору шляхом отримання та введення одноразового ідентифікатора; відповідач здійснюючи оформлення заявки на кредит на сайті ТОВ «Мілоан» вказала бажаний спосіб отримання кредитних коштів шляхом їх безготівкового перерахування на банківську карту, а обов`язок кредитодавця згідно умов Договору № 3903406 полягає в перерахування грошових коштів у сумі кредиту на банківську карту, яку зазначає позичальник при оформленні кредиту. (а.с.88-100, Том 2) Протокольною ухвалою суду від 17.07.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 29.07.2025 року. (том 2 а.с. 101-105) 28.07.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про долучення доказів. (а.с.110-134) Протокольною ухвалою суду від 29.07.2025 року (постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання) оголошено перерву до 05.08.2025 року. (том 2 а.с. 135-138) 04.08.2025 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення та докази на підтвердження отримання відповідей від ТОВ «Мілоан». (а.с. 142149) Ухвалою суду від 05.08.2025 року, яка постановлена судом без оформлення окремим документом та зафіксована у протоколі судового засідання, задоволено клопотання представника, визнано поважними причини пропуску строку для подачі доказів долучено до матеріалів справи докази подані позивачем. Представники позивача в судових засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених раніше. Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши докази надані сторонами, а також витребувані судом, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 5, 6 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору № 3903406 від 09.11.2021 року у формі електронного документу з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора) який було укладено у між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (далі - відповідач), кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. (а.с.7-13) Істотні умови договору: розмір кредиту - 20 000,00 грн.; строк кредитування - 30 днів; проценти за користування кредитом 10 200,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,7 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) ставка процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; комісія за надання кредиту 3000,00 грн, яка нараховується за ставкою 15 % від суми кредиту одноразово; умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Сторонами кредитного договору узгоджено, що Позичальник відповідає перед Кредитодавцем за зобов`язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності (у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення. У разі прострочення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати заборгованості, Кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Також сторонами Договору узгоджено, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Усі платежі за Договором повинні здійснюватися Позичальником шляхом переказу коштів Товариству у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим Договором. Пункт 7.1 Договору передбачає, що договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками № 1 та № 2), набуває чинності з моменту його укладання в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладання і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої в п. 1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладання цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті. Як зазначено у позові, укладаючи Договір Позичальник підтвердив, що вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення Заяви, є повною, актуальною та достовірною. Позивач стверджує, що Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач стверджує, що Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 26.07.2024 року було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3903406. (а.с.18-27) Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3903406. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 3903406 від 09.11.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 93 190,00 грн. (том 1 а.с. 139-140) Однак, як встановлено судом, відповідно до п. 2.1 Договору про споживчий кредит № 3903406 від 09.11.2021 року, кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Отже, виходячи з наведених умов договору, передумовою надання кредиту, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти. Позивач стверджував, що враховуючи, що ТОВ «Мілоан» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «ФК «Елаєнс» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дану обставину позивач підтверджував Довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс», відповідно до якої 09.11.2021 року було перераховано грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн на картку № [NUMBER] . Призначення: кошти згідно договору № 3903406, Банк картки отримувача: BANK VOSTOK. 02.05.2025 року від Публічного Акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» (код ЄРДПОУ 26237202) до суду надійшла відповідь, згідно якої рахунки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в 2021 році в ПАТ «БАНК ВОСТОК» не обліковувались. (а.с.179-180). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц). Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17. Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Разом із тим, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування відповідачці кредитних коштів щодо укладеного кредитного договору № 3903406 від 09.11.2021. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника) за вказаним кредитним договором. Між тим, кредитний договір від 09.11.2021 року № 3903406 не містить положень, за якими відповідач уповноважила позивача перерахувати кошти саме на картковий рахунок № [NUMBER] . Окрім того, згідно Правил надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» (в редакції від 13.07.2021 року), ці Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, укладеного з Позичальником (п. 1.6). Із визначення термінів, що використовуються у цих Правилах вбачається, що банківська (платіжна) картка - це електронний засіб емітованої в установленому порядку пластикової чи іншого виду картки, держателем якої є Заявник/Позичальник, що використовується для здійснення фінансових операцій за належним йому картковим рахунком, та яка реєструється Заявником/Позичальником в Особистому кабінеті, а картковий рахунок - це належний Заявнику/Позичальнику рахунок в установі банку для використання якого емітована платіжна картка; підтвердження/верифікація платіжної картки - це процедура перевірки того, що картка дійсна, активна, та Позичальник/Заявник має доступ до управління рахунком цієї картки. (п. 2). Пунктом 4 зазначених Правил регулюється порядок надання грошових коштів у кредит, зокрема, шляхом переказу суми кредиту на картковий рахунок Позичальника, або шляхом переказу суми кредиту через платіжну систему для отримання її Позичальником готівкою. Інших схем кредитування Правилами не передбачено. Пунктом 4.3 Правил визначено, що Товариство здійснює верифікацію доданої Позичальником банківської картки. Отже, доказів того, що картка, на яку здійснено переказ належить відповідачу, або була вказана відповідачем, як карта для отримання коштів, матеріали справи не містять. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів саме відповідачу. Суд зауважує, що відсутність в матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом. У свою чергу, слід зазначити, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1ст. 80 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Додані до позовної заяви роздруковані розрахунки заборгованості за договорами, не є належними доказами надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.05.2020 року по справі №219/1704/17. Зважаючи на викладене, у зв`язку з не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищенаведеного договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, належності банківських рахунків відповідачу, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed