Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

31 березня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8910 грн та понесених судових витрат. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 лютого 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 22.02.2024-100001171, відповідно до\~ якого позичальнику надано кредит у розмірі 4500 гривень строком на 42 дні до 03 квітня 2024 року. Відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 4500 грн, а, отже, акцептовано умови Договору. ТОВ «Споживчий центр»\~ зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належно не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову в нього утворилася заборгованість у розмірі 8910 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту 4500 гривень та по процентах 4410 грн. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 19 червня 2025 року. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року відкладено розгляд справи до 22 серпня 2025 року для здійснення повторного виклику в судове засідання відповідача. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явилася,\~ у позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань сповіщався належним чином шляхом\~\~ надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Поштові конверти із судовими повістками про виклик відповідача повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 22 серпня 2025 року ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, робить нижченаведений висновок. 22 лютого 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22.02.2024-100001171 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а. с. 13-18). Того\~\~\~ ж\~\~\~ дня\~\~\~ 22 лютого 2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора Е344 [PERSON] підписав заявку до кредитного договору № 22.02.2024-100001171, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 22 лютого 2024 року за посиланням https:/sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (а. с. 16-17). За умовами заявки № 22.02.2024-100001171 від 22 лютого 2024 року [PERSON] надано кредит на таких умовах: 1. дата надання/видачі кредиту 22 лютого 2024 року; 2. сума кредиту 4500 грн.; 3. строк, на який надається кредит, -\~ 42 дні з дати його надання; 4. дата повернення (виплати) кредиту \~ 03 квітня 2024 року; 5. первинний період користування кредитом 14 днів\~ з дня його надання; 6. черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. 7. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна\~ процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом перших 14 днів з дня оримання чергового траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; 8. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; 10. проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (залишку від всієї суми кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб-сайті кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на веб-сайті кредитодавця, заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.\~ Згідно з п. 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-80ХХ-ХХХХ-9332. За умовами заявки № 22.02.2024-100001171 від 22 лютого 2024 року реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним договором: 5167-80ХХ-ХХХХ-9332\~ (а. с. 16). Згідно з п. 11.10 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) позичальник підтверджує, що вказаний ним для перерахування коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно позичальником. 22 лютого 2024 року об 11:46 год позичальнику на його платіжну картку [NUMBER] здійснено виплату грошових коштів у сумі 4500 грн за договором № 22.02.2024-100001171, що підтверджується електронною квитанцією про електронний переказ коштів, сформованою платіжним сервісом «Приват Банк» системою LiqPay (а. с. 12). Зі\~\~\~ змісту\~\~\~\~ довідки-розрахунку\~\~\~\~ про\~\~\~\~ стан\~\~\~ заборгованості\~\~\~\~ за кредитним договором № 22.02.2024-100001171 від 22 лютого 2024 року вбачається, що заборгованість [PERSON] складає: 4500 грн основний борг, 4410 грн проценти за період з 22 лютого 2024 року по 03 квітня 2024 року,\~ разом 8910 грн (а. с. 9).\~ За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України\~ визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22.02.2024-100001171, відповідно до умов якого позивачем відповідачу було надано кредит в сумі 4500 грн. строком на 42 дні з дати його надання до 03 квітня 2024 року з обов`язком повернути вказані кошти разом з нарахованими відсотками, розмір яких було узгоджено сторонами. Оскільки [PERSON] належним чином не виконав умови укладеного з ТОВ «Споживчий центр» кредитного договору № 22.02.2024-100001171 від 22 лютого 2024 року, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту у розмірі 4500 гривень є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про правомірність заявленої вимоги товариства про стягнення з відповідача заборгованості за процентами, суд виходить з того, що позивач, крім тіла кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за період з 22 лютого 2024 року по 03 квітня 2024 року в сумі 4410 грн. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині заявлених вимог, ТОВ «Споживчий центр» указувало на те, що за умовами договору сторонами погоджено сплату процентів за ставкою 2,0 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду «Економ» (перші 14 днів), сплату процентів за ставкою 2,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду «Економ», а також погоджено строк кредитування 42 дні з дати надання кредиту. За розрахунком позивача заборгованість за процентами за період з 22 лютого 2024 року по 03 квітня 2024 року, тобто протягом 42 днів (у межах строку кредитування), становить 4410 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок (4500 грн (сума кредиту) x 2% (процентна ставка) x 14 (кількість днів користування кредитом протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ»)\~ = 1260 грн) + (4500 грн (сума кредиту) x 2,5% (процентна ставка) x 28 (кількість днів користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ») = 3150 грн) = 4410 грн) та проаналізувавши умови договору № 22.02.2024-100001171 від 22 лютого 2024 року щодо порядку нарахування відсотків за кредитом, суд погоджується з тим, що з відповідача також необхідно стягнути 4410 грн заборгованості по процентах. Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, указаний розрахунок суд приймає як належний та допустимий доказ. На спростування зазначених позивачем доводів відповідач будь-яких доказів не надав. Суд уважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. При цьому, відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування на підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а, відтак, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд робить висновок, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки\~\~ при\~\~ подачі\~\~ позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп, рішення у справі прийнято на користь позивача, тому судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved