Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1333-0073, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 29500,00 грн строком на 300 днів та зобов`язалася повернути його, а також сплатити проценти, які можуть бути нараховані кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань у терміни, встановлені договором. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит шляхом перерахування коштів на її поточний рахунок. Однак, [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 147500,00 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. 14.05.2025 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Відповідачці надано строк для подання відзиву на позов. 13.06.2025 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зокрема, відповідачка зазначає, що позовна заява з додатками не містить належних доказів укладення кредитного договору, крім того, вона не була ознайомлена з тарифами за обслуговування кредиту. Вважає завищеним розмір відсотків за користування кредитними коштами, котрі нараховані і після закінчення кредитного договору. Також [PERSON] заперечила проти стягнення з неї комісії за надання кредиту з посиланням на приписи Закону України «Про споживче кредитування». В судове засідання представник позивача не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про слухання справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності суду не подала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1333-0073. Відповідачці надано одноразовий ідентифікатор «C4321» для підписання кредитного договору №1333-0073 від 17.01.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 29500,00 грн; строк кредитування 300 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; знижена відсоткова ставка\~ 1,20 % в день; стандартна відсоткова ставка 1,50 % в день. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором №1333-0073 від 17.01.2024 виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі 29500,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON] , що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до умов укладеного Кредитного договору, відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: отримавши кредитні кошти, відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідачка порушила визначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за кредитним договором. Суд звертає увагу на те, що Кредитодавцем було застосовано до [PERSON] . Програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: було здійснено часткове списання заборгованості за комісією та нарахованими відсотками у сумі 17936,00 грн за умови погашення відповідачкою решти заборгованості за Кредитним договором в сумі 147500,00 грн. На час звернення до суду зазначена сума заборгованості відповідачкою не сплачена, тому, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 147500,00 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом\~ 29500,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками\~ 118000,00 грн. Суд погоджується\~з розрахунком\~заборгованості,\~наданим ТОВ\~«Укр Кредит\~Фінанс», оскільки з даного документу вбачається, що нарахування Кредитодавцем відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося виключно в межах строку дії кредитного договору, який становить 300 днів (п.4.9 Договору), а саме: з 17.01.2024 по 11.11.2024, що спростовує твердження відповідачки щодо нарахування позивачем відсотків після закінчення дії вказаного договору. Щодо доводів відповідачки стосовно розміру нарахованих відсотків за кредитним договором, які вона вважає несправедливими, суд зазначає наступне. Кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої цієї статті, істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Надання таких пояснень, роз`яснень, інформації в належному та зрозумілому вигляді та ознайомлення з передбаченою цією частиною інформацією підтверджуються у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина десята\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення (частина дванадцята\~статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). На момент укладення договору про споживчий кредит [PERSON] не зверталася до Товариства із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору що сплати відсотків, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася із всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює (доказів про інше суду не надано). За статтями\~6,\~626,\~627,\~628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Враховуючи положення чинного на час укладення договору законодавства України про принцип свободи договору, відповідачка мала можливість не вступати у кредитні відносини із Товариством, якщо дійсно вважала розмір відсотків несправедливою умовою, натомість позичальник погодила зі своєї сторони такі умови кредитного договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши договір про споживчий кредит, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені Договором про відкриття кредитної лінії №1333-0073. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2\~ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12\~цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1054 Цивільного кодексу України(далі -\~ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530\~ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1, 6 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, не виконала зобов`язання за цим договором, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 147500,00 грн за Договором про відкриття кредитної лінії №1333-0073 від 17.01.2024. Щодо судових витрат. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved