Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

10 лютого 2025 року представник позивача адвокат Гулян ЯВ. звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою в інтересах позивача [PERSON] до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення факту родинних відносин та надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі - від 24 квітня 1972р. та земельної ділянки, площею 0,0722га, кадастровий номер 1111000:05:173:0001, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за тією ж адресою. Спадщину позивач прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Крім позивача, спадкоємцем першої черги є брат позивача - [PERSON] , який також прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем. Таким чином, спадщина після матері прийнята двома спадкоємцями першої черги в рівних частинах. [INFO] брат позивача помер, що підтверджується свідоцтвом по смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки будинку по [ADDRESS] , яку він прийняв, але не оформив, як спадщину після смерті [PERSON] померлої [INFO] . Таким чином, крім позивача інших спадкоємців після брата, немає. В той же час, листом Першої олександрійської державної нотаріальної контори в:с 14.01.2025р. позивачу відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини після брата у зв`язку з пропуском встановленого законом 6-ти місячного строку. Також постановою Першої олександрійської державної нотаріальної контори від 14 січня 2025року позивачу відмовлено і у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з наявними розбіжностями в прізвищі спадкодавця в свідоцтві про смерть та в правовстановлюючому документі на будинок. Так, згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця « [PERSON] », в той час,як в Договорі купівлі продажу будинку від 24 квітня 1972р вказано її дівоче прізвище « [PERSON] ». Крім того, Постановою Першої Олександрійської державної нотаріальної контори від 08 лютого 2025року, позивачу також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв`язку з тим, що згідно Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про моє народження від 14 лютого 1973р., дата народження моєї матері [PERSON] значиться [INFO] , а в її свідоцтві про смерть - [INFO] , у зв`язку з чим є не встановленим факт родинних відносин як між дочкою та матір`ю. За таких обставин позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку та змушена звернутися до суду. Щодо пропуску строку на прийняття спадщини, наголошує на тому, що встановлений законодавством 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті брата було пропущено позивачем з тієї причини, що в зазначений період в її житті мала місце сукупність обставин, яка в своєму взаємозв`язку створювала об`єктивні перешкоди для своєчасного подання заяви до нотаріальної контори. Так, на час смерті брата вона перебувала за межами України в Королівстві Нідерланди, куди виїхала у зв`язку з бойовими діями на території України. З метою прийняття спадщини та оформлення відповідної заяви вона звернулася до посольства України в Королівстві Нідерланди, де певний час чекала своєї черги згідно запису на прийом, а 28 листопада 2024року було оформлено відповідну заяву про прийняття спадщини, посвідчену консулом Посольства України в Королівстві Нідерланди за реєстровим №570/4-2411. В подальшому її було направлено до Першої Олександрійської державної нотаріальної контори, однак, на цей час 6-ти місячний строк для прийняття спадщини вже сплив. При цьому, звертаючись до посольства з метою оформлення заяви про прийняття спадщини, позивач була впевнена, що виконую ці дії вчасно, оскільки з засобів масової інформації позивачу було відомо, що на період воєнного стану строк для прийняття спадщини в Україні фактичне зупинено і вона можу не поспішати, а привезти цю заяву нотаріусу вже коли особисто буду в Україні Про те, що відповідною постановою КМУ строк для прийняття спадщини буле встановлено в 10 місяців, а в подальшому, постановою КМУ №69 від 09.05.2023р. виключене пункт, який збільшував тривалість строку для прийняття спадщини та фактично строї прийняття спадщини повернуто до попереднього стану - 6 місяців, позивачу стало відомо вже після звернення до нотаріальної контори, де їй було повідомлено, що строк для прийняття спадщини мною вже пропущено. Перебуваючи за межами України позивачу було досить складно відслідковувати законодавчі зміни, до того ж не було підстав не довіряти інформації з офіційних джерел щодо зупинення строку для прийняття спадщини. Щодо встановлення факту родинних відносин: Крім того позивачу, для реалізації спадкових прав необхідно встановити факт родини відносин між нею та моєю матір`ю - [PERSON] , у зв`язку з наявними розбіжностями в її даті народження в свідоцтві про її смерть та в актовому записі про усе народження. Вирішити дане питання в позасудовому порядку в відділі РАЦСУ не представляється можливим, що підтверджується листом Олександрійського ВДРАЦС від 24.01.2025року. Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу: Крім того, для реалізації спадкових прав необхідно також встановити факт належності матері позивача, [PERSON] , померлій [INFO] правовстановлюючого документу на спадковий будинок по [ADDRESS] , в якій її прізвище зазначено « [PERSON] ». Прізвище « [PERSON] » є дівочим прізвищем матері, що підтверджується свідоцтвом про і її одруження, копія якого додається. Реєстрація шлюбу відбулася 21 квітня 1971р., однак мати позивача не здійснила своєчасної заміни паспорта, у зв`язку з чим Договір купівлі продажу будинку від 24. Квітня 1972 року було оформлено на підставі паспорта, виданого на її дівоче прізвище, та зазначено покупцем будинку [PERSON] . У зв`язку з наявними розбіжностями позивач не має можливості оформити свої спадкові права та змушена звернутися до суду з цією заявою. Внести виправлення до правовстановлюючого документу після смерті власника не представляється можливим. Той факт, що Договір купівлі продажу по [ADDRESS] від 24 квітня 1972р дійсно належить [PERSON] підтверджується письмовими доказами доданими до позовної заяви. Ухвалою від 14 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито загальне провадження у справі. Ухвалою від 08 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 травня 2025 року. Представник позивача у судове засідання призначене на 18 серпня 2025 року не прибула, матеріалі справи містять заяву про розгляд справи без участі та задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Олександрійської міської ради, прийняття рішення за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі - від 24 квітня 1972р. та земельної ділянки, площею 0,0722га, кадастровий номер 1111000:05:173:0001, для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за тією ж адресою. Спадщину позивач прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, копія якого додається. Крім позивача, спадкоємцем першої черги є брат позивача - [PERSON] , який також прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем. Таким чином, спадщина після матері прийнята двома спадкоємцями першої черги в рівних частинах. [INFO] брат позивача помер, що підтверджується свідоцтвом по смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки будинку по [ADDRESS] , яку він прийняв, але не оформив, як спадщину після смерті [PERSON] померлої [INFO] . Таким чином, крім позивача інших спадкоємців після брата, немає. В той же час, листом Першої олександрійської державної нотаріальної контори від 14 січня 2025р. позивачу відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини після брата у зв`язку з пропуском встановленого законом 6-ти місячного строку. Також постановою Першої олександрійської державної нотаріальної контори від 14 січня 2025року позивачу відмовлено і у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з наявними розбіжностями в прізвищі спадкодавця в свідоцтві про смерть та в правовстановлюючому документі на будинок. Так, згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця « [PERSON] », в той час, як в Договорі купівлі продажу будинку від 24 квітня 1972р вказано її дівоче прізвище « [PERSON] ». Крім того, Постановою Першої Олександрійської державної нотаріальної контори від 08 лютого 2025року, позивачу також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв`язку з тим, що згідно Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження від 14 лютого 1973р., дата народження матері - [PERSON] значиться [INFO] , а в її свідоцтві про смерть - [INFO] , у зв`язку з чим є не встановленим факт родинних відносин як між дочкою та матір`ю. За таких обставин позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку та змушена звернутися до суду. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України). В ст.1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що встановлений законодавством 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті брата було пропущено позивачем з тієї причини, що в зазначений період в моєму житті мала місце сукупність обставин, яка в своєму взаємозв`язку створювала мені об`єктивні перешкоди для своєчасного подання заяви до нотаріальної контори. Так, на час смерті брата позивач перебувала за межами України в Королівстві Нідерланди, куди виїхала у зв`язку з бойовими діями на території України. З метою прийняття спадщини та оформлення відповідної заяви позивач звернулася до посольства України в Королівстві Нідерланди, де певний час чекала своєї черги згідно запису на прийом, а 28 листопада 2024року було оформлено відповідну заяву про прийняття спадщини, посвідчену консулом Посольства України в Королівстві Нідерланди за реєстровим №570/4-2411, копія якої додається. В подальшому її було направлено до Першої Олександрійської державної нотаріальної контори, однак, на цей час 6-ти місячний строк для прийняття спадщини вже сплив. При цьому, звертаючись до посольства з метою оформлення заяви про прийняття спадщини, я була впевнена, що виконую ці дії вчасно, оскільки з засобів масової інформації позивачу було відомо, що на період воєнного стану строк для прийняття спадщини в Україні фактичне зупинено і позивач можу не поспішати, а привезти цю заяву нотаріусу вже коли особисто буду в Україні Про те, що відповідною постановою КМУ строк для прийняття спадщини буле встановлено в 10 місяців, а в подальшому, постановою КМУ №69 від 09 травня 2023р. виключене пункт, який збільшував тривалість строку для прийняття спадщини та фактично строї прийняття спадщини повернуто до попереднього стану - 6 місяців, позивачу стало відомо вже після звернення до нотаріальної контори, де останній повідомлено, що строк для прийняття спадщини мною вже пропущено. Перебуваючи за межами України позивачу було досить складно відслідковувати законодавчі зміни, до того ж не було підстав не довіряти інформації з офіційних джерел щодо зупинення строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008року «Про судову практик в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними , істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що для реалізації спадкових прав позивачу необхідно встановити факт родини відносин між нею та моєю матір`ю - [PERSON] , у зв`язку з наявними розбіжностями в її даті народження в свідоцтві про її смерть та в актовому записі про усе народження. При цьому, вирішити дане питання в позасудовому порядку в відділі РАЦСУ не представляється можливим, що підтверджується листом Олександрійського ВДРАЦС від 24 січня 2025року. На думку суду, факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується поданими письмовими доказами, зокрема свідоцтвом про народження; свідоцтвом про шлюб; свідоцтвом про народження мого брата; спільними фотографіями. Про те, що [PERSON] дійсно є матір`ю позивача, додатково вказує і той факт, що в неї зберігаються оригінали її особистих документів, правовстановлюючих документів на її майно, документи та фотографії нашого сімейного архіву. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджений належними доказами та не був спростований відповідачем. З огляду на вказане, суд вважає вимоги про встановлення факту родинних відносин обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 травня 2019 року по справі № 196/1157/16(№ 61-27722св18) виклав наступні висновки: «Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.» Суд відзначає, що звертаючись до суду із позовом представник позивача - адвокат Гулян Я В. зазначав про те, що перешкодою для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини слугувало військовий стан в країні, перебування позивача за кордоном та необізнаність у діючому законодавстві. На переконання суду, вказані докази доводять поважність причин пропуску позивачем строків для прийняття спадщини, а тому суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині та встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, для реалізації спадкових прав необхідно також встановити факт належності матері позивача, [PERSON] , померлій [INFO] правовстановлюючого документу на спадковий будинок по [ADDRESS] , в якій її прізвище зазначено « [PERSON] ». Прізвище « [PERSON] » є дівочим прізвищем матері, що підтверджується свідоцтвом про і її одруження, копія якого додається. Судом встановлено, що реєстрація шлюбу відбулася 21 квітня 1971р., однак мати позивача не здійснила своєчасної заміни паспорта, у зв`язку з чим Договір купівлі продажу будинку від 24 квітня 1972 року було оформлено на підставі паспорта, виданого на її дівоче прізвище, та зазначено покупцем будинку [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з наявними розбіжностями позивач не має можливості оформити свої спадкові права та змушена звернутися до суду з цією заявою. Крім наведеного, суд звертає увагу на те, що внести виправлення до правовстановлюючого документу після смерті власника не представляється можливим. Той факт, що Договір купівлі продажу по [ADDRESS] від 24 квітня 1972р дійсно належить [PERSON] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про одруження, з якого вбачається зміна прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] »; домовою книгою, відповідно до якої [PERSON] була постійно зареєстрована в зазначеному будинку, починаючи з 31 липня 1973р.; рішенням Олександрійської міської ради №68 від 28 лютого 1991р. про наділення [PERSON] земельною ділянкою площею 715кв.м.; Державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,0722га по [ADDRESS] , що виданий на ім`я [PERSON] ; Робочим проектом на газопостачання від 1996р.,оформленим на ім`я [PERSON] ; Актом прийняття в експлуатацію димових і вентиляційних систем від 15 вересня 2009р. в будинку по [ADDRESS] , виданим на ім`я [PERSON] ; Договором на газопостачання від 22 вересня 2009р. укладеним з [PERSON] ; Довідкою - характеристикою від 19 серпня 1983р., виданою на ім`я [PERSON] ; Довідкою голови квартального комітету від 23 січня 2025р. №13. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що факт належності [PERSON] , померлій [INFO] правовстановлюючого документу - Договору купівлі - продажу на будинок по [ADDRESS] , що посвідчений 24 квітня 1972 року Другою олександрійською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 934 підтверджений належними доказами, не був спростований відповідачем. З огляду на вказане, суд вважає вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved