Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] (відповідач, позичальник), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 98101,35 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422.4 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 15.09.2021 укладено кредитний договір № 1001973547401 (надалі Кредитний договір), на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 65000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 складає 98101.35 грн, з яких: 37844.44 грн заборгованість за кредитом; 8,41 грн. заборгованість за процентами; 60248.5 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до суду. Відповідач надала суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що позивач не надав докази наявності заборгованості (виписки з особового рахунку, рух коштів по рахунку), розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а відтак позивач не довів факт отримання відповідачем кредитних коштів; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості, відповідач сплатила 9717,50 грн комісії за послуги, які на її думку мають бути безоплатними. В заяві від 15.09.2019 №1001973547401 про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та в паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості. Вказує, що надані позивачем розрахунки заборгованості не узгоджуються з даними, зазначеними в виписці з рахунку, а тому неможливо встановити, які саме умови кредитного договору порушено. Також стверджує, що позивач не надав доказів підписання відповідачем заяви від 15.09.2021 №1001973547401 про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту електронним цифровим підписом відповідача, а надана у справу світлокопія паспорту споживчого кредиту не є доказом укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 04.07.2025 справу передано за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова на підставі ч. 1 ст. 27, ч. 9 ст. 27 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Ухвалою судді Слобідського районного суду міста Харкова від 24.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.08.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач надала відзив на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через систему «Електронний суд», в позовній заяві просила розглянути справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити за відсутності відповідача. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом 15.09.2021\~ [PERSON] ознайомилася\~з актуальними\~умовами кредитування та шляхом підписання Заяви №1001973547401 про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб (в редакції від 15.03.2021) підписала кредитний договір (Кредитний договір) на таких умовах (п.1-9 Зави про приєднання): сума кредиту 65000 грн на споживчі цілі, строк кредитування 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами) по 3749,33 грн щомісяця та 3749,29 грн останній платіж, до 15 числа кожного календарного місяця, спосіб надання кредиту - банківський переказ на рахунок в АТ «ПУМБ» (а.с.14-15, 18-23). В Заяві про приєднання сторони погодили графік платежів. Перед підписанням\~Кредитного договору\~відповідач ознайомилася\~з умовами\~кредитування,\~що підтверджується\~підписом відповідача\~на Паспорті\~споживчого кредиту\~(а.с16). Заява про приєднання та Паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] особистим підписом. Відповідно до платіжної інструкції №TR.52201631.72904.8810 позивач 15.09.2025 надав відповідачу кредит в сумі 65000,00 грн. Позивач також надав виписки за рахунками відповідача в АТ «ПУМБ». Згідно з розрахунками заборгованості, доданими до позовної заяви, станом на 03.03.2025 заборгованість відповідача за Кредитним договором складає 98101.35 грн, з яких: 37844.44 грн заборгованість за кредитом; 8.41 грн. заборгованість за процентами; 60248.5 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу від 03.03.2025 №КНО-44.2.2/80 про погашення заборгованості на загальну суму 98101,35 грн (а.с.24-25). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «ПУМБ» до суду за захистом своїх прав. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 цього ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд встановив, що Кредитний договір підписано відповідачем шляхом приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власноручним підписанням Заяви про приєднання від 15.09.2021 №1001973547401, Кредитний договір містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, розмір відсоткової процентної ставки (річної), договір підписано сторонами, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору відповідач (позичальник) не заявляла додаткових вимог щодо умов Кредитного договору та в подальшому частково виконувала його умови, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі. Однак, отримавши від банку кредитні кошти в сумі 65000,00 грн, в порушення умов виконання Кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання по поверненню кредитів і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконала. [PERSON] отримала кредитні кошти, користувалася ними та частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується випискою по рахунку, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Згідно з наданими розрахунками сум заборгованості станом на 03.03.2025 сума неповерненого кредиту (тіла кредиту) становить 378144,44 грн, сума несплачених процентів за користування кредитом становить 8,41 грн. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку з рахунку відповідача. Водночас суд не погоджується з доводами позовної заяви в частині правомірності нарахування комісії з огляду на таке. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Пунктом 5.7.3. частини 5 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція від 15.03.2021) позивач встановив, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахункове касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зі змісту\~Кредитного договору\~встановлено плату\~за\~розрахункове касове\~обслуговування кредитної\~заборгованості та\~надання консультаційних\~та інформаційних\~послуг в\~процентному співвідношенні\~до суми\~отриманого кредиту,\~незалежно від\~факту надання\~таких послуг. Вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Водночас, суд звертає увагу, що позивач не надав доказів надання послуг, за які необхідно нараховувати щомісячну комісію. Враховуючи те, що позивач встановив щомісячну плату за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення Кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції викладеній в постанові від 13 липня 2022 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19 та узгоджується із постановою Харківського апеляційного суду від 09.05.2025 у справі № 636/1440/23. Оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів за комісії є нікчемними, нарахована позивачем заборгованість за комісією в сумі 60248,50 грн за Кредитним договором не підлягає стягненню. Частинами 1 - 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд також звертає увагу на те, що відповідачем за весь період сплачено комісії в сумі 9717,50 грн, яка в підлягає зарахування в рахунок погашення кредиту. Отже, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором в сумі 28135, 35 грн (37844,44 грн + 8,41 грн - 9717,50 грн). Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 694,75 грн (2422,40 грн судового збору, х 28,68 % (відсоток задоволених позовних вимог).

Outcome: partial