Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

11 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» [PERSON] , яка діє через свого представника [PERSON] звернулась із позоною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 1500 гривень на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаюючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 15 серпня 2015 року з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 січня 2020 року. Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1500 гривень, починаючи з 17 липня 2019 року і до повноліття дитини. Посилається, що аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Спільна дочка на даний час навчається у 1-В класі Південноукраїнського ліцею №4 Південноукраїнської міської ради, відвідує художню школу, яка є не безкоштовною та має порушення зору. Зазначає, що сума, яка стягується з відповідача, не відповідає встановленому законом мінімальному розміру аліментів. Дитина зростає, і разом з тим, витрати на її утримання теж зросли. Відповідач не надає дитині батьківської уваги, та належним чином не бере участі в утриманні та вихованні дитини. [PERSON] належної матеріальної допомоги на виховання дитини добровільно не надає, але позивачу відомо , що на даний час відповідач отримує постійний дохід за несення служби, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями. На момент подання позову зазначає, що їй відомо про отримане поранення відповідачем. Зазначає, що на даний час працевлаштована, але коштів не достатньо для повноцінного утримання дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] /а. с. 39/. 15 листопада 2019 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було винесено рішення у справі № 486/1211/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп., починаючи з 17 липня 2019 року і до повноліття дитини /а.с. 36-38/. Згідно довідки №352 від 22 квітня 2025 року виданої Південноукраїнським ліцеєм №4 Південноукраїнської міської ради [PERSON] , [INFO] , навчається в 1-В класі /а.с. 12/. Відповідно до довідок та медичних документацій виданих [PERSON] , [INFO] , має проблеми з зором, яке потребує додаткових витрат на лікування. /а.с. 17-27, 29/ Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст.182, 183, 184 СК України). Приписами частини 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини змінився мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, те, що у відповідача змінився матеріальний стан внаслідок проходження служби у військовій частині, доказів зміни сімейного стану, а також наявності на його утриманні інших осіб відповідачем до суду не надано, приймаючи до уваги рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved