Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 20.11.2024 [PERSON] через свого представника - адвоката Скрипченка Д. В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району, [INFO] про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову послався на те, що є батьком [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . Дитина разом з матір`ю та батьком проживали в [ADDRESS] . В лютому 2021 [PERSON] залишила тримісячного малюка разом з батьком [PERSON] , який взяв на себе всі клопоти по догляду за сином. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 26.10.2021 надано згоду на реєстрацію малолітнього [PERSON] за місцем реєстрації [PERSON] без згоди матері дитини. Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду від 22.11.2021 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] . Мати дитини має хворобу, яка перешкоджає виконанню нею батьківських обов`язків, із дитиною не спілкується та не опікується нею. На теперішній позивач самостійно виховує та утримує малолітнього [PERSON] . Встановлення даного факту необхідне для оформлення соціальної виплати, тимчасового виїзду з дитиною за кордон, вирішення питань, пов`язаних з вихованням дитини та для звернення до [INFO] . 2. Рух справи Ухвалою суду від 16 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачкою, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 3. Аргументи учасників справи 25.02.2025 (05.03.2025) відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позовних вимог. 12.08.2025 представник позивача подав докази на підтвердження отримання [PERSON] грошових коштів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник позивача - адвокат Скрипченко Д. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник позивача - адвокат Сахнюк О. В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Карпушин В. С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, яка виконує функції органу опіки та піклування, проти задоволення позову не заперечував, оскільки [PERSON] дійсно самостійно виховує малолітнього сина без участі матері [PERSON] . Представник третьої особи [INFO] [PERSON] в судове засідання не з`явився, 31.01.2025 подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечував, посилаючись на практику Верховного Суду у справах про встановлення фактів. В поданому відзиві просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника [INFO] . 4. Фактичні обставини, встановлені судом Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим повторно Костянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 05.10.2021, актовий запис № 326. Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 400 від 26.10.2021 надано згоду на реєстрацію малолітнього [PERSON] , 2020 року народження, за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації його батька [PERSON] , 1995 року народження, без згоди матері дитини, враховуючи інтереси дитини. Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.11.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2020 року народження, в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу). Згідно з довідкою ТОВ «Мережа магазинів «ДНІПРО-М» № 170 від 10.06.2024, витягу з наказу № 887/22-к від 31.08.2022 [PERSON] перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 01.09.2022 по 09.11.2023. Згідно з листом Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради № 13-52/03 від __.05.24 [PERSON] фактично мешкає в [ADDRESS] . За висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, має певні розлади психічного здоров`я, в зв`язку з чим було прийнято рішення про надання дозволу на реєстрацію малолітнього [PERSON] разом з батьком, без згоди матері. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного органом опіки та піклування Костянтинівської міської ради, [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з [PERSON] , 1965 року народження, [PERSON] , 2020 року народження. [PERSON] самостійно виховує дитину, піклується про сина утримує його. Мати дитини з дитиною не мешкає. Згідно з довідкою Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.04.2025 № 3009-7002224711 [PERSON] , 2020 року народження, фактично проживає/перебуває в [ADDRESS] разом з позивачем. За актом Солом`янського районного в м. Києві центру соціальних служб № 174 оцінки потреб сім`ї/особи від 21.04.2025 [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON] , 2020 року народження, які фактично мешкають в [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 25.04.2025 [PERSON] проживає по в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , 2020 року народження, [PERSON] , 1965 року народження; мати дитини з дитиною не мешкає. Згідно з довідкою Ізяславського відділу № 2 Управління соціального захисту населення Шепетівської райдержадміністрації № 395 від 15.04.2025 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу. За висновками лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 238 від 05.09.2024, № 75 від 04.03.2025 [PERSON] , інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з консультативним висновком КНП «Ізяславська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради від 13.05.2025 [PERSON] встановлено діагноз - параноїдальна шизофренія. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.08.2025 [PERSON] за період з 2 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року отримав дохід в сумі 42320 грн. 5. Норми права, які застосував суд Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як визначено у частині першій статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому, у відповідності до положень частин першої, другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як визначено частинами першою - третьою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У статті 181 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю". Згідно з пунктом 23 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету України від 27.01.1995 № 57, Виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону. При цьому в разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану рішення щодо надання дозволу на виїзд за межі України особі чоловічої статі, яка супроводжує дитину, яка не досягла 16-річного віку, приймається з урахуванням приналежності супроводжуючої особи до переліку категорій осіб, які звільнені від військової служби та мобілізації, за наявності у неї підтвердних документів. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. 6. Висновки суду Судом встановлено, що мати дитини [PERSON] - відповідачка тривалий час не проживає разом з дитиною, має психічний розлад, який перешкоджає виконанню нею обов`язків з виховання дитини, дитина проживає разом з батьком, який самостійно її виховує та утримує. Встановлення цього факту породжує для позивача виникнення права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та виїзду з дитиною за кордон, що відповідає інтересам дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та встановлення зазначеного факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved