Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] та [PERSON] через представника адвокатку Костову Н. З., звернулися до суду із позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 17 листопада 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті Другою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 32/2023 щодо майна померлого [PERSON] . Спадкоємцями померлого за законом є його син [PERSON] , який належним чином прийняв спадщину шляхом подання 11 травня 2023 року відповідної заяви про прийняття спадщини, та дочка - [PERSON] , яка прийняла спадщину за фактом проживання з померлим на момент його смерті. До складу спадкового майна входить гараж [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,0063 га з кадастровим номером 6110100000:14:002:0244, для будівництва індивідуального гаража, що належала померлому на підставі рішення Тернопільської міської ради від 04 лютого 2022 року №8/12/121. 29 червня 2024 року [PERSON] та [PERSON] . Другою тернопільською державною нотаріальною конторою видано відповідні Свідоцтва про права на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:14:002:0244. Однак належним чином оформити право власності на гараж позивачі не змогли. Постановою державного нотаріуса Темнікової С. А. від 20 грудня 2024 року № 253/02-31 відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № [NUMBER] , що знаходиться в гаражному кооперативі «Хлібороб» в м. Тернополі, у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності на гараж. Згідно довідки, виданої гаражним кооперативом «Хлібороб» № 13 від 03 червня 2018 року, а також довідки, виданої спадкоємцю [PERSON] № 17-04-24/1 від 17 квітня 2024 року, [PERSON] , був членом цього гаражного кооперативу та мав збудований гараж на території кооперативу під номером 32. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 19 червня 2007 року на гараж № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», вказаний гараж був побудований [PERSON] у 1984 році. Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Тернопільської міської ради від 04 лютого 2022 року № 8/12/121 [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,0063 га з кадастровим номером 6110100000:14:002:0244 для будівництва індивідуального гаража [ADDRESS] . За таких обставин гараж № [NUMBER] , що був збудований у 1984 році, належав померлому [PERSON] , не є об`єктом нерухомого майна, що підлягає проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Факт існування даного об`єкта нерухомого майна засвідчений відповідним технічним паспортом, за життя спадкодавця йому передана у власність земельна ділянка, на якиій розташований зазначений гараж. Отже, спадкодавець за життя мав всі права на вищевказаний гараж, тому ці права та обов`язки не припинились після його смерті та входять до спадкової маси. Зважаючи на те, що інші спадкоємці, окрім позивачів, після смерті [PERSON] за законом чи заповітом відсутні, відповідачем у даній справі є територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна Тернопільська міська рада. З підстав, які наведено вище, посилаючись на норми матеріального права та процесуального закону, позивачі просять: визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на 1/2 частину гаража № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», по вулиці Золотогірська, в місті Тернополі; визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на 1/2 частину гаража № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», по вулиці Золотогірська, в місті Тернополі. Ухвалою судді від 03 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/6796/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 15\~квітня 2025\~року представником\~Тернопільської міської\~ради Черніцьким\~В.\~Р.\~через систему\~«Електронний суд»\~подано відзив\~на позовну\~заяву.\~В обґрунтування\~цієї заяви\~по суті\~представник відповідача\~звертає увагу,\~щопозивачі просять визнати за ними право власності на гараж № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», по вул. Золотогірська, в м. Тернопіль, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, іншу споруду, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати, в тому числі, чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 19 червня 2007 року, дата побудови гаражу зазначена як 1984 рік. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань гаражний кооператив «Хлібороб» зареєстрований 29 січня 1998 року. Відтак, можна зробити висновок, що рік забудови гаражу хибний, оскільки інформація про рік забудови записується лише зі слів замовника. Враховуючи зазначене можна дійти висновку що, дозволи на відведення земельної ділянки для кооперативу, так і дозволи на будівництво видані після 29 січня 1998 року, що вже на той час передбачало процедуру введення в експлуатацію гаражів. Позивачами долучено недостатню кількість доказів для визнання за ними права власності на гараж № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», по вул. Золотогірська, в м.Тернопіль. Отже, з врахуванням наведеного, педставник Тернопільчької міської ради просить в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на гараж № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», по вул. Золотогірська, в м. Тернопіль, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] відмовити. 09\~червня 2025\~року представник\~позивачів \~адвокатка Костова\~Н.\~З.\~через систему\~«Електронний суд»\~подала додаткові\~пояснення у\~справі,\~у яких\~зазначила,\~що відповідно до технічного паспорту, виготовленого за життя померлого [PERSON] , гараж № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб» був побудований [PERSON] у 1984 році. Відповідач ставить під сумнів рік будівництва гаража, звернувши увагу на те, що гаражний кооператив «Хлібороб», членом якого був [PERSON] , зареєстрований 29 січня 1998 року. Разом з тим, слід зазначити, що гаражний кооператив «Хлібороб» було створено, як обслуговуючий кооператив, для обслуговування вже існуючих гаражів, які будувались на початку 80-х років на території радгоспу «Тернопільський» за згодою виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів. Наказом по радгоспу «Тернопільський» № 326 від 31 грудня 1982 року було виділено земельну ділянку під будівництво гаража дружині [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Будівництво гаража здійснював чоловік [PERSON] - [PERSON] , який і вступив в члени гаражного кооперативу «Хлібороб». На загальних зборах гаражного кооперативу «Хлібороб», які відбулись 25 грудня 2010 року прийнято рішення надати дозвіл на підставі представлених документів на оформлення права власності на індивідуальні гаражі членам кооперативу, в тому числі [PERSON] гараж № [NUMBER] . 04 лютого 2022 року Тернопільською міською радою прийнято рішення про передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0063 га, на якій розташований гараж [ADDRESS] (копія рішення долучена до позовної заяви). Враховуючи наведене, представник позивачів просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду, постановленою судом без оформлення окремого документа у судовому засіданні 11 червня 2025 року, витребувано від Другої тернопільської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 32/2023, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 22 липня 2025 року від Другої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла відповідь за № 15901-16, яка надана на виконання вказаної вище ухвали суду. У її змісті зазначено про те, що 11 травня 2023 року за заявою [PERSON] заведена спадкова справа за № 32/2023 після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . 29 червня 2024 року [PERSON] і [PERSON] , які являються сином та дочкою померлого [PERSON] , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0063 га., що розташований - [ADDRESS] . 07 лютого 2025 року [PERSON] і [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль AUDI, 1985 року випуску (кожному по частці). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Інші спадкоємці в матеріалах спадкової справи відсутні. Спадкова справа складається з 50 аркушів, а тому відсутня можливість направити копію. У судовому засіданні 24 липня 2025 року суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокатка Костова Н. З. у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її та позивачів участі. Позовні вимоги вони підтримують та просять задовольнити. Представник Тернопільської міської ради Черніцький В. Р. через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позовної заяви, враховуючи раніше поданий відзив. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 17 листопада 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 11 травня 2023 року за заявою [PERSON] заведена спадкова справа за № 32/2023 після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . 29 червня 2024 року [PERSON] і [PERSON] , які являються сином та дочкою померлого [PERSON] , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0063 га., що розташований [ADDRESS] . 07 лютого 2025 року [PERSON] і [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль AUDI, 1985 року випуску (кожному по частці). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Інші спадкоємці в матеріалах спадкової справи відсутні, що слідує із відповіді Другої тернопільської державної нотаріальної контори за № 15901-16 від 02 липня 2025 року, яка зареєстрована судом 22 липня 2025 року. Також наведена інформація підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 724286698 від 11 травня 2023 року. [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , про що райбюро загс м. Зборів Тернопільської області видано свідоцтво про народження від 18 травня 1972 року, серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , про що Гукалівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області видано свідоцтво про народження від 02 вересня 1976 року (повторно), серія [NUMBER] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00045576777 від 18 червня 2024 року, підтверджено зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу 11 березня 1989 року, який було розірвано 11 березня 1998 року, що підтверджується і свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України. Згідно довідки, виданої гаражним кооперативом «Хлібороб» [PERSON] за № 17-04-24/1 від 17 квітня 2024 року, [PERSON] був членом цього гаражного кооперативу та мав збудований гараж на території кооперативу під номером 32. Внески оплачені у повному обсязі. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 19 червня 2007 року на гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Хлібороб», вказаний гараж був побудований [PERSON] у 1984 році. Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Тернопільської міської ради від 04 лютого 2022 року № 8/12/121 [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,0063 га, кадастровий номер 6110100000:14:002:0244, для будівництва індивідуального гаража [ADDRESS] (надано Витяг з Додатку до рішення). 29 червня 2024 року [PERSON] та [PERSON] Другою тернопільською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтва про права на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:14:002:0244 (на частку кожному), які зареєстровано в реєстрі за № 729, № 731, що також засвідчено Витягами з державного реєстру речових прав № 385414319, № 385414220 від 03 липня 2024 року. Постановою державного нотаріуса Другої тернопільської державної нотаріальної контори Темнікової С. А. від 20 грудня 2024 року № 253/02-31 відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № [NUMBER] , що знаходиться в гаражному кооперативі «Хлібороб», в м. Тернополі, у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності на гараж. Як слідує із довідки № 07-05-25/2 від 07 травня 2025 року, виданої головою гаражного кооперативу «Хлібороб», він є обслуговуючим кооперативом, який було зареєстровано 29 січня 1998 року. Кооператив засновано з метою обслуговування існуючих гаражів, що були побудовані на території радгоспу «Тернопільський» за згодою виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів (лист виконавчого комітету № 6108 від 27 липня 1978 року). Наказом по радгоспу «Тернопільський» № 326 від 31 грудня 1982 року було виділено земельну ділянку під будівництво гаража [PERSON] . Будівництво гаража здійснював чоловік [PERSON] - [PERSON] , який вступив в члени гаражного кооперативу на підставі його заяви від 26 липня 2008 року. На загальних зборах гаражного кооперативу «Хлібороб», які відбулись 25 грудня 2010 року прийнято рішення надати дозвіл на підставі представлених документів на оформлення права власності на індивідуальні гаражі членам кооперативу, в тому числі [PERSON] гараж № [NUMBER] (протокол № 10 від 25 грудня 2010 року), про що кооперативом також видано довідку № 52 від 27 грудня 2020 року. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 вересня 1978 року, про що міським відділом ЗАГС м. Тернопіль видано свідоцтво про укладення шлюбу від 22 вересня 1978 року, серія [NUMBER] . Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що Тернопільським міським відділом ЗАГС 02 березня 1987 року видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 4 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до приписів статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець [PERSON] \~помер [INFO] . Частинами 1,\~3,\~5\~ст.\~1268\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] і [PERSON] є дітьми спадкодавця, які прийняли спадщину після смерті батька, успадкували по частки земельної ділянки та автомобіля, що судом описано вище. Постановою державного нотаріуса Другої тернопільської державної нотаріальної контори Темнікової С. А. від 20 грудня 2024 року № 253/02-31 відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № [NUMBER] , що знаходиться в гаражному кооперативі «Хлібороб», в м. Тернополі, у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності на гараж, що і стало підставою для звернення позивачів до суду із даним позовом. За змістом статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою\~статті 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;\~\~2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Суд встановив, що гаражноий кооператив «Хлібороб» є обслуговуючим кооперативом, який було зареєстровано 29 січня 1998 року. Кооператив засновано з метою обслуговування існуючих гаражів, що були побудовані на території радгоспу «Тернопільський» за згодою виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів. Наказом по радгоспу «Тернопільський» № 326 від 31 грудня 1982 року було виділено земельну ділянку під будівництво гаража [PERSON] , однак будівництво гаража здійснював її чоловік - [PERSON] , який вступив в члени гаражного кооперативу «Хлібороб». Рішенням Тернопільської міської ради від 04 лютого 2022 року № 8/12/121 [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,0063 га, кадастровий номер 6110100000:14:002:0244 для будівництва індивідуального гаража [ADDRESS] , яку позивачі успадкували, по частини кожен. Як убачається з технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 19 червня 2007 року на гараж № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», вказаний гараж був побудований [PERSON] у 1984 році. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедури введення нерухомого майна до експлуатації при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23 лютого 2016 року №8.4-35//18/1). Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка була чинною на час будівництва гаража за вищевказаною адресою. Із п. 8 Положення «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, убачається, що прийняття державними приймальними комісіями закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію оформляється актами. Акт про прийняття об`єктів в експлуатацію підписується головою і всіма членами комісії. При наявності у члена комісії заперечень вони повинні бути розглянуті з участю органу, представником якого він є. Датою введення об`єкта в експлуатацію є дата підписання акта державною приймальною комісією. Відтак, можна дійти висновку, що спадкодавець [PERSON] набув у особисту приватну власність гараж № [NUMBER] , що знаходиться в гаражному кооперативі «Хлібороб», по вулиці Золотогірська, в місті Тернополі, в порядку, який існував на час закінчення його будівництва, і на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язку прийняття державними приймальними комісіями закінчених будівництвом об`єктів в експлуатацію та здійснення державної реєстрації. Водночас, суд звертає увагу, що державна реєстрація права власності на вищевказаний гараж не породжує виникнення у власника відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Разом з тим, позивачі не можуть оформити свої спадкові права на спірний гараж, оскільки нотаріус відмовила їм у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому вони звернулися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачами, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на гараж № [NUMBER] , в гаражному кооперативі «Хлібороб», по вулиці Золотогірська в місті Тернополі, по частини за кожним. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved