Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці, за підсудністю на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник позивача, адвокат Романенко М.Е., просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 7891980 від 15.05.2024 у розмірі 31 710 гривень, а також судові витрати у справі на оплату судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та 6\~000 грн витрат на правову допомогу. У позові зазначає, що 15.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» та відповідач уклали Договір № 7891980 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір або Договір) за власного волевиявлення відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства із використанням одноразового пароля (електронного підпису одноразовим ідентифікатором), що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Згідно з умовами Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача (вказаний ним), включаючи використання реквізитів платіжної картки, у розмірі 10100 грн. CreditPlus розраховує реальну річну процентну ставку у процентах згідно з методикою розрахунку реальної річної процентної ставки НБУ. Нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Також вказує, що 27.11.2024 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідно до чинного законодавства України, укладено Договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до якого позивач набув права вимоги до відповідача на суму боргу у розмірі 31\~710 грн, що складається з: -заборгованість за тілом кредиту 10 100грн; -заборгованість за відсотками 16 560 грн; -заборгованість за пенею 5 050 грн. Також представник позивача зазначає, що відповідач, як позичальник, не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, а тому з посиланням на відповідні норми просить задовольнити позов та стягнути заборгованість за кредитним договором. Також заявляє про понесені витрати на правничу допомогу у справі. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно з відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява 16.07.2025 передана на розгляд головуючого судді Асташева\~С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 21.07.2025 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 05.08.2025. В подальшому у звязку із неявкою відповідача судове засідання у справі відкладено на 12.08.2025. У судове засідання, представник позивача не з`явився, у поданому позові та окремо скерованій 08.08.2025 заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзив на позов не подав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, доходжу таких висновків. Суд встановив, що 15.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали Договір № 7891980 про надання споживчого кредиту за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «CreditPlus» та підписаний електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 9\~600 грн, строк кредиту 360 дні, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: - стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; - знижена процентна ставка 1,05 % в день та застосовується відповідно до наступних умов, якщо Споживач до 04.06.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,48% в день. Згідно із п. 3.1. Кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». У п. 6 Кредитного договору передбачено відповідальність сторін за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 288,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 96,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №\~ [NUMBER] . У Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 7891980 від 15.05.2024 міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також позивач долучає Додаткову угоду до Договору № 7891980 про надання споживчого кредиту від 15.05.2024, яка укладена між сторонами 29.05.2024, відповідно до якої ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] домовились збільшити суму кредиту на 500,00 гривень та визначили, що сума кредиту(загальний розмір) складає: 10100,00 гривень і відповідно до цієї суми провели розрахунки загальних втрат за кредитом. У Додатку № 1 до Додаткової угоди міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої якщо Споживачем не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в Графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: усього сума платежів за розрахунковий період складе\~- 64 535,00 грн; усього сума процентів за користування кредитом складе - 54 435,00 грн; реальна річна процентна ставка складе - 11923,79 % річних; загальна вартість кредиту складе - 64 535,00 грн. Також до матеріалів справи долучено Паспорт споживчого кредиту, який містить інформація , яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZT4416, 15.05.2024 14:38:39. На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» зобов`язань щодо перерахування коштів за Кредитним договором суду надано Лист ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20250519-876 від 19.05.2025, відповідно до якого ТОВ «ПЕЙТЕК» є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до отриманої ліцензії від Національного банку України (рішення від 29.05.2023 № 21/990-РК), що переоформлена Національним банком України 24.05.2024 (витяг Національного банку України із Державного реєстру фінансових установ про внесення 24.05.2024 запису до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензій), Товариство надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між Товариством та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №190122-1 від 2022-01-19. Відповідно до\~зазначеного Договору\~було успішно\~перераховано кошти\~на платіжну\~картку клієнта\~від ТОВ\~«АВЕНТУС УКРАЇНА»:\~15.05.2024\~14:39:13\~на суму\~9600.00\~грн. Номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 46429231. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Відповідно до даних Розрахунку заборгованості за Договором №7891980 від 15.05.2024, проведеного ТОВ «Авентус Україна» за період з 15.05.2024 до 26.11.2024 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 31\~710 грн, що складається з: -заборгованість за тілом кредиту 10 100грн; -заборгованість за відсотками 16 560 грн; -заборгованість за штрафом 5 050 грн. Також суд встановив, що відповідно до Договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс», як фактором, та ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Разом із підписанням Акту прийому-передачі Реєстру Боржників Клієнт передає Фактору Додаткову інформацію до Реєстру Боржників згідно Додатку №2 до Договору. На виконання умов договору щодо сплати суми грошових вимог позивач долучив платіжну інструкцію № 10772 від 27.11.2024, що підтверджує здійснення ТОВ «Діджи фінанс» оплати на рахунок «ТОВ «Авентус Україна» за Договором факторингу №\~27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року. Згідно з даних Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~7891980 від 15.05.2024 на суму заборгованості 31\~710 грн (згідно із вказаним вище розрахунком). Відповідач повідомлявся про необхідність погашення кредитної заборгованості, що позивач підтверджує долученою Досудовою вимогою від 08.04.2025. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно з положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір. у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача [PERSON] , як боржника, за кредитним договором №\~7891980 від 15.05.2024 у визначеному первісним кредитором розмірі (тобто після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися). Таким чином позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника [PERSON] , а доказів визнання недійсним вказаного вище Договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024 суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення такого договору. Більше того відповідно до п. 4.1 кредитного договору №\~7891980 від 15.05.2024 передбачено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно із Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора. При укладенні кредитного договору №\~7891980 від 15.05.2024 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» вказаного вище кредитного договору та, що не отримував кредитних коштів на вказаний ним поточний рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №\~ [NUMBER] . Відповідно до вказаного Договору відповідачу надано кредит, що підтверджено документально. Таким чином ТОВ «Авентус Україна», як первісний кредитор, свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Поряд із вищезазначеним, судом встановлено, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті. Термін повернення кредиту настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано). В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконує, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором). Строк дії Кредитного договору сторони погодили 360 дні. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №\~7891980 від 15.05.2024 встановлено, що [PERSON] станом на 26.11.2024 (дату відступлення права вимоги) має заборгованість 31710,00 грн, яка підтверджена проведеним позивачем розрахунком, який відповідачем не спростовано. Однак, окрім суми заборгованості за тілом кредиту 10100, 00 грн та процентами за кредитом 16560,00 грн (розрахованими за період з 15.05.2024 до 29.05.2024 за процентною ставкою 144%, а в подальшому до 02.09.2024 за процентною ставкою 151,50\~%), також включено 5050,00 грн заборгованість за штрафами (пенею). Щодо стягнення нарахованої позивачем пені в розмірі 5500.00 грн., суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За наведеного, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають. За таких\~обставин справи,\~які підтверджуються\~належними і\~допустимими доказами,\~та відповідно\~до зазначених\~норм матеріального\~права суд\~дійшов висновку\~про наявність\~передбачених законом\~підстав для\~часткового задоволення\~позову та\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за кредитним\~договором у\~сумі 26 660 грн (що складається з:заборгованість за тілом кредиту 10\~100 грн та заборгованість за відсотками 16 560 грн), оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні грошових коштів у визначений договором строк. Також суд вирішує питання судових витрат у справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду в електронній формі, сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто з у розмірі 2 422 гривні 40 копійок (платіжна інструкція № 7891980 від 30 травня 2025 року). Позов задоволено частково (84,07 % від заявленої суми), а тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2036,51 грн (2\~422,40 х 84,07 /100). Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. суд зазначає таке. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАС» та адвокатом Білецьким Б.М. щодо надання юридичної допомоги, зокрема в судах загальної юрисдикції. У п.4.8 Договору визначено тарифікацію наданих послуг клієнту, що передбачає назви послуг та їх ціну. Крім того долучено Додаткову угоду №7891980 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 02 квітня 2025 року. Відповідно до даних Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості виконано роботи на загальну суму 9 000 грн: - правовий аналіз обставин 2,5 год 1500 грн/год тобто 3 750 грн; - складання позовної заяви та попереднього рахунку витрат 2,5 год 1500 грн/год 3\~750 грн; - формування додатків до позову 1 год 750 грн/год 750 грн; - консультація щодо документів та доказів щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі 1 год 750 грн/год 750 грн. Згідно з даними Акту № 7891980 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31 березня 2025 року сторони підтвердили, що адвокат надав клієнту, а останній прийняв правничу допомогу на суму 6\~000 грн та клієнт немає претензій щодо виконаного. Оплата професійної правничої допомоги здійснюється в повному обсязі при підписанні такого акту. Визначено, що сума включає: правовий аналіз обставин 2 год 1500 грн/год тобто 3000 грн; складання позовної заяви 2 год 1000 грн/год 2\~000 грн; формування додатків до позову 0,5 год 1000 грн/год 500 грн; консультація щодо документів та доказів щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі 0,5 год 1000 грн/год 500 грн. Також долучені відповідні документи на підтвердження повноважень представника. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 5044,20 грн. На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial