Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 22.04.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява у якій позивач [PERSON] просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Шпола, Черкаської області, актовий запис про смерть №151 від 13.06.2012. Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] був його братом та помер [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно а саме: частки житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом, та звернувся до державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори Курінного В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2023 за №23/02-31, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що часовий проміжок між закінченням строку на прийняття спадщини та зверненням з позовною заявою до суду є незначним, а тому наявні підстави для задоволення вимог щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений та надіслав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті був належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує щодо задоволення позову. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.05.2025 витребувано актовий запис про народження [PERSON] у Шполянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.07.2025 витребувано інформацію стосовно сімейного стану [PERSON] у Шполянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області. Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов, не надавав, про причини неподання суду відзивів не повідомив, зустрічних позовів не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення на підставі наступного. [PERSON] народився [INFO] у м. Шпола, Шполянський район, Черкаська область, батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.11.1974 (а.с. 90). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав щодо [PERSON] є власником частки будинку за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09.12.2024 у справі 710/1612/24 (а.с. 12). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] на підставі рішення Шполянського районного суду Волинської області від 09.12.2024 успадкував будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . (а.с. 13-24). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 25). За даними довідки №3354 від 26.03.2024, виданої керуючою справами виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ, про те, що [PERSON] , 1960 року народження, був зареєстрованим в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] з 05.05.1995 року до дня смерті [INFO] . На день смерті спадкодавця у вищевказаному будинку крім спадкодавця ніхто не проживав та не був зареєстрований. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, дієздатність яких обмежена, у спадкодавця немає (а.с.27). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) від 05.11.2024 №7905768 після спадкодавця [PERSON] вказано, що інші спадкоємці заяви не подавали, та спадкової справи не заведено (а.с. 26). Нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори Курінний В.В. видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2025 №23/02-31, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, який належав [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.28). [PERSON] народився [INFO] , батьками його є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 06.06.2025 №00051655596 (а.с.60-61). Відповідно до листа №175/32.4-04.04 виданого Шполянським відділом ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області [PERSON] був одружений з 26.01.1983 по 15.05.1987, батьки його померли, відомості про наявність дітей відсутні (а.с. 86). За змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.07.2025 №300/02-31, виданої нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після [PERSON] , та не надав докази про прийняття спадщини (а.с. 89). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Позивач на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем не проживав. [PERSON] є братом [PERSON] . За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1220 ЦК України, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 07.12.2012. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 04.11.2015 розглянув справу № 6-1486цс15, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зробив правовий висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 937/2310/21 від 22.11.2022 виснував про те, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 686/5757/23 від 26.06.2024. Крім того, у постанові ВП ВС від 26.06.2024, зазначено про те, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про що подав відповідну заяву. Оскільки відповідач визнає позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону й не порушує прав і свободи інтереси інших осіб, та враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, тривалість пропуску строку для прийняття спадщини є незначною, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у його приватну сферу і становитиме для нього надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін. Відтак, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили, тобто позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте, оскільки позивач просить судові витрати залишити на рахунку позивача і не стягувати з відповідача, суд

Outcome: approved