Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

16 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за порушення зобов`язання з повернення вкладу та безпідставне користування грошовими коштами, у порядку захисту прав споживачів, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 4720,31 грн. 3% річних та індекс інфляції, 9646,86 грн. штрафних санкцій, 60,00 грн. за квитанції про сплату послуг Укрпошти та 19708,00 грн. моральної шкоди. (а.с.1-9) Обгрунтовує позовні вимоги тим, що вона на протязі 10 років являється клієнтом АТ КБ «Приватбанк». 19 січня 2023 року вона подала заяву відповідачу про закриття рахунку та перерахування залишків коштів до АТ «Ощадбанк». Так як, банк проігнорував розгляд та виконання її заяви від 19.01.2023 року, вона вимушена була звернутися за захистом свої прав до суду. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 18 червня 2024 року, було зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» перерахувати всі кошти, що належать їй, шляхом переводу коштів з карток: -№ [NUMBER] в сумі 10000,46 UAН; -№ [NUMBER] в сумі 0,94 UAН; -№ [NUMBER] в сумі 100 EUR; -№ [NUMBER] в сумі 69,49 EUR; -№ [NUMBER] (інтернет картка) в сумі 12702,81 UAН; на рахунок [NUMBER] банку АТ Ощадбанк, у відповідності із поданою заявою від 19 січня 2023 року про закриття рахунку та перерахування залишків коштів. \~ \~ \~ \~Вказане рішення\~суду банк\~виконав лише\~19\~вересня 2024\~року.\~Тобто,\~в період\~з 19\~січня 2023\~року по\~19\~вересня 2024\~року банк безпідставно користувався її грошовими коштами, в зв`язку з чим вона просить стягнути 3% річних та індекс інфляції, згідно ст..625 ЦК України, штрафні санкції та моральну шкоду через моральні та фізичні страждання, які спричинили негативні зміни в її житті дії відповідача у справі. Ухвалою від 17 жовтня 2024 року позов залишено без руху. (а.с.11-12) 21 жовтня 2024 року позивач на виконання ухвали суду від 17 жовтня 2024 року подала до суду письмові докази. (а.с.14-35) Ухвалою від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі. (а.с.36-37) 26 листопада 2024 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, де просить стягнути з відповідача на її користь 53913 грн. 47 коп., де 3405,86 грн. інфляційні нарахування, 21092,75 грн. упущена вигода, 9646,86 грн. штрафні санкції, 60,00 грн. за квитанції про сплату послуг Укрпошти та 19708,00 грн. моральна шкода. 15 травня 2025 року представник відповідача подав до суду відзив разом із заявою про продовження строку для подання відзиву на позов. У відзиві представник банку заперечує проти позовних вимог повністю. Обгрунтовує заперечення тим, що після ухвалення рішення суду від 18 червня 2024 року, було відкрито виконавче провадження №75668687 та направлено вимогу виконавця щодо необхідності виконання рішення суду та запропоновано надати підтверджуючі документи такого виконання. Така вимога виконавця датована 15 серпня 2024 року, а отримана банком лише 17 вересня 2024 року. В результаті чого, банк 19 вересня 2024 року добровільно, негайно, виконав вказане рішення суду в повному обсязі на суму 31018,75 грн. 27 листопада 2024 року закрито виконавче провадження, в зв`язку з повним виконанням рішенням суду. Щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції, то вони зроблені позивачем невірно і математично не відповідають дійсності та періоду прострочення. Крім того, індекс інфляції до євро не може бути застосовано, так як валюта весь час постійно здорожчує по відношенню до гривні. Упущена вигода та стягнення моральної шкоди позивачем не доведена, нічим не підтверджується. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте 03 лютого 2025 року подала до суду заяву, що позов вона підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності відповідача не заперечує, судове засідання просить проводити за її відсутності, на підставі доказів, що знаходяться в матеріалах справи. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог повністю, посилаючись на підстави вказані у відзиві. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, враховуючи надані письмові пояснення позивачем [PERSON] , судом встановлено наступне. Сторони у справі є сторонами договору банківського обслуговування, на підставі анкети-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до умов договору [PERSON] у користування були надані платіжні картки: - [NUMBER] ; - [NUMBER] ; - [NUMBER] ; - [NUMBER] ; - [NUMBER] (інтернет картка). Даний факт жодна із сторін у справі не заперечувала. 19 січня 2023 року [PERSON] подала до АТ КБ «Приватбанк» заяву про закриття рахунку та перерахування залишків коштів на рахунок [NUMBER] банку АТ Ощадбанк, що належить громадянці [PERSON] . 19 січня 2023 року відповідач в одноособовому порядку припинив обслуговування платіжних карток відкритих на ім`я [PERSON] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2024 року, яке набрало законної сили 19 липня 2024 року, зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» перерахувати всі кошти, що належать [PERSON] , шляхом переводу коштів з карток: -№ 4149 6293 9755 7794 в сумі 10000,46 UAН; -№ [NUMBER] в сумі 0,94 UAН; -№ [NUMBER] в сумі 100 EUR; -№ [NUMBER] в сумі 69,49 EUR; -№ [NUMBER] (інтернет картка) в сумі 12702,81 UAН; на рахунок [NUMBER] банку АТ Ощадбанк, у відповідності із поданою заявою від 19 січня 2023 року про закриття рахунку та перерахування залишків коштів. 19 липня 2024 року судом було видано виконавчий лист та 01 серпня 2024 року Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження №75668687. Постановами державного виконавця про накладення штрафу на АТ КБ «Приватбанк» від 20 серпня і 06 вересня 2024 року, було накладено штраф за невиконання рішення суду. Згідно роздруківки Ощадбанку та платіжної інструкції Приватбанку, [PERSON] було зараховано 19 вересня 2024 року, на виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 18.06.2024 року у справі №401/209/23 грошові кошти в розмірі 31018 грн. 75 коп. Постановою від 27 листопада 2024 року закінчено виконавче провадження №75668687. Судом встановлено, що клієнт Приватбанку [PERSON] , після заблокування всіх її банківських карток, скористалася своїм правом визначеним пунктом 1.1.8.1. Умов та Правил надання банківських послуг і 19 січня 2023 року подала через представника банку, уповноважену особу Ващенко О.В., заяву про закриття рахунку та перерахування належних їй залишків коштів. Факт подачі позивачем відповідної заяви саме 19 січня 2023 року знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, справа №401/209/23. На час ухвалення вищевказаного рішення суду було встановлено, що Приватбанк так і не здійснив повернення коштів належних позивачу, в зв`язку з чим безпідставно користується вказаними коштами [PERSON] протягом 1 року 5 місяців. В ході судового розгляду було встановлено, що належні кошти [PERSON] були повернуті аж 19 вересня 2024 року. Тобто, суд приходить до висновку, що АТ КБ «Приватбанк» безпідставно користування коштами позивача протягом 20 місяців, в період з 19 січня 2023 року, коли [PERSON] заявила свою письмову вимогу повернути кошти, до 19 вересня 2024 року дати фактичного виконання рішення суду та повернення коштів позивачу. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у ч.5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Період з 19 січня 2023 року до 19 вересня 2024 року складає 610 днів. Інфляційні витрати за вказаний період, від фактично сплачених коштів позивачу [PERSON] 31018 грн. 75 коп. становлять: -за лютий 2023 рік \~100 грн. 70 коп., -за березень 2023 рік \~101 грн. 50 коп., -за квітень 2023 рік \~100 грн. 20 коп., -за травень 2023 рік \~100 грн. 50 коп., -за червень 2023 рік \~100 грн. 80 коп., -за липень 2023 рік \~99 грн. 40 коп., -за серпень 2023 рік \~98 грн. 60 коп., -за вересень 2023 рік \~100 грн. 50 коп., -за жовтень 2023 рік \~100 грн. 80 коп., -за листопад 2023 рік \~100 грн. 50 коп., -за грудень 2023 рік \~100 грн. 70 коп., -за січень 2024 рік 100 грн. 40 коп., -за лютий 2024 рік 100 грн. 30 коп., -за березень 2024 рік 100 грн. 50 коп., -за квітень 2024 рік 100 грн. 20 коп., -за травень 2024 рік 100 грн. 60 коп., -за червень 2024 рік 102 грн. 20 коп., -за липень 2024 рік 100 грн. 00 коп., -за серпень 2024 рік 100 грн. 60 коп., -за вересень 2024 рік 101 грн. 50 коп., а всього сума збитків від інфляції становить: 3406 грн. 80 коп. Розрахунок 3% річних за вказаний період становить 1553 грн. 35 коп. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що права [PERSON] порушені, підлягають захисту, а позов задоволенню в цій частині. Щодо стягнення з відповідача упущеної вигоди, суд приходить до висновку, що вказана вимога не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відшкодування майнової шкоди є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) позивача в наслідок порушення боржником свого зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитки включають втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її\~ право не було порушене (упущена вигода). Реальними збитками підкреслюється наявність фактичних втрат майнової сфери потерпілої особи. Другою складовою\~збитків є\~упущена вигода,\~як рахункова\~величина втрат\~очікуваного приросту\~в майні,\~що базується\~на документах,\~які беззастережно\~підтверджують реальну\~можливість отримання\~потерпілим суб`єктом\~господарювання грошових\~сум (чи\~інших цінностей),\~якби учасник\~відносин у\~сфері господарювання\~не допустив\~правопорушення.\~ \~ \~ \~ \~Обов`язок відшкодування збитків регулюється главою 3, 51 ЦК України та главою 25 ГК України. Найбільш поширеним видом такого відшкодування, є стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, як відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. У свою чергу, упущена вигода це втрати очікуваного приросту в майні, на підставі беззастережних доказів реальної можливості їх отримання, у разі недопущення правопорушення. Отже, реальність можливості отримання такого приросту не випливає з умов договору, але має бути доведена позивачем. Враховуючи припис ч.4 ст.623 ЦК України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. Кредитор повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися відомості, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання винагороди, якби зобов`язання було виконано боржником у належний спосіб. Дохід не може бути абстрактним, адже для відшкодування упущеної вигоди повинні враховуватися заходи, вжиті потерпілою особою для його отримання. З наданих суду доказів позивачем, не вбачається доведення упущеної вигоди. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються критерії розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка піддягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. \~ \~ \~ \~Жодного належного обґрунтування моральної шкоди позивачем у справі не надано, не встановлено причинний зв`язок між діями відповідачів і станом здоров`я позивача, не надано доказів, що саме внаслідок неповернення коштів банком відбулися зміни у здоров`ї позивача, а тому заявлені вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч.ч.2,\~6\~ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~держави підлягає\~стягнення судового\~збору в\~сумі 1211\~грн.\~20\~коп.\~

Outcome: partial