Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що на ім`я [PERSON] , [INFO] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, але у вказаному будинку проживає та зареєстрований відповідач [PERSON] , який продовжує користуватися електричною енергією за вказаним домоволодінням, однак, не переоформив на своє ім`я особовий рахунок. Нарахування за послуги з електропостачання здійснювалось згідно показників електролічильника та встановлених тарифів. Заборгованість за спожиту електроенергію за вказаним особовим рахунком, за період з 01.01.2023 по 30.05.2025 становить 2340,26 грн. Відповідач добровільно не сплачує витрати за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, проте 13.06.2025 від представника позивача Шайбакова В. до суду надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та [PERSON] було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. На ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується витягом з особового рахунку, заявою - приєднанням від 01.01.2019. Згідно довідки від 15.05.2025 про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.11.2022 по 01.06.2025 за особистим рахунком № [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , заборгованість становить 2340 грн. 26 коп. В позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] померла. В матеріалах справи наявна ксерокопія довідки від 22.02.2025, видана старостою виконавчого комітету Мигіївської сільської ради № 25/04.03 про те, що за адресою: [ADDRESS] , проживає та зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Така ж інформації була надана суду на запит від 28.05.2025. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14 березня 2018 року. За змістом ст.714\~ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. У статті 1\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» визначено, що споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Пунктом 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з ч.3 ст.58\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ч.2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Згідно пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил, постачальник укладає договори, обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. З огляду на вищенаведене, суд має встановити, чи виникло у позивача право вимоги до відповідача, зокрема, встановити природу правовідносин, визначити її нормативно-правове регулювання та перевірити спірні відносини на предмет відповідності нормам чинного законодавства. Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування договірних відносин щодо постачання електроенергії між ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" та [PERSON] , адже до позову не додано договору, укладеного з [PERSON] , а додано лише типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Позивач зазначає, що ним здійснювалося обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач наголошує на тому, що після смерті [PERSON] , відповідач користується житловим будинком за вказаною адресою. Позивач вважає, що оскільки користування зобов`язує, то прийнявши у користування житловий будинок, незважаючи на відсутність оформлених належним чином договірних відносин, відповідачка зобов`язана сплачувати вартість спожитої електроенергії. Відповідно до статті 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З позову встановлено, що заборгованість за спожиту електроенергію за вказаним особовим рахунком, за період з 01.01.2023 по 30.05.2025 становить 2340,26 грн. Однак, довідка від 22.02.2025, яка видана старостою виконавчого комітету Мигіївської сільської ради № 25/04.03, не містить даних, що в період з 01.01.2023 по 30.05.2025, відповідач проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а лише підтверджує факт того, що станом на 22.02.2025, він проживав та був зареєстрований за вказаною адресою. Крім того, позивач не надав жодних відомостей про власника чи будь-яких інших співвласників будинку, спадкоємців будинку за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивачем належним чином не доведено користування саме цим відповідачем послугами з електропостачання за вищевказаною адресою, протягом періоду, за який утворилась заборгованість. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" не підлягають задоволенню. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то, в силу ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 3028 грн 00 коп слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed