Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (надалі - ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», Первісний кредитор) та [PERSON] (надалі - Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання фінансового кредиту №13782-05/2024 (надалі - Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після заповнення Відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://starfin.com.ua/, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 11.05.2024 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №13782-05/2024 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Позичальником Первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктами 2 і 4 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ і бюро кредитних історій з додатковою фотофіксацією особи з власним ідентифікаційним документом. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно- телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://www.zecredit.com.ua/), було однозначно встановлено як [PERSON] . 11.05.2024 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснув кнопку «З умовами договору (оферти) згоден. Зі своєї сторони ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER] на номер телефону [NUMBER] ( що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий в свою чергу Боржником було введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі сайту, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №13782-05/2024, на умовах визначених цією офертою. Таким чином, 11.05.2024 року між ТОВ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №13782-05/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 9000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 120 днів, базова процентна ставка становить 1,5 % на день. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», ліцензія на послуги з переказу коштів без відкриття рахунку №21/788-рк від 01.05.2023 року видана Національним Банком України. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» , надалі - Позивач, Новий кредитор) було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-26/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-26/24 від 29.08.2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 28485,00 грн. Оскільки Додаток 1 (Реєстр Боржників) до Договору факторингу є досить об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надаємо копію власне Договору факторингу, копію першої і останньої сторінки Додатку 1 до договору факторингу (зазначаючи про наявність оригіналу відповідного Додатку 1 у Позивача) і копію Витягу з Додатку 1, який містить дані стосовно саме заборгованості [PERSON] за договором №13782-05/2024. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №13782-05/2024 від 11.05.2024 року становить: 1.Заборгованість по тілу кредиту - 9000,00 грн. 2.Заборгованість по відсотках - 14985,00 грн. 3.Неустойка - 4500,00 грн. 4.Загальна заборгованість - 28485,00 грн. На підтвердження вищенаведеного надаємо розрахунок заборгованості за договором. Виходячи з вищевикладеного, можна прийти до висновку, що Позичальником було порушено умови Договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 28485,00 гри (Двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 00 копійок). На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №13782-05/2024 від 11.05.2024 року у розмірі 28485,00 грн. (Двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 00 копійок) та судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 15.05.2025 суддя ухвалою у справі № 726/1315/25 відкрила провадження та призначила справу до розгляду. 03.06.2025 відповідач надала відзив на позовну заяву де зазначив, що Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, з огляду на наступне. У позовній заяві зазначено, що «в процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію особи із використанням системи BankID Національного банку НБУ, де особу однозначно було встановлено як [PERSON] ». Як стверджується, такий договір був укладений шляхом заповнення анкети, підтвердження мобільного номера телефону, надання персональних даних та отримання одноразового ідентифікатора, за допомогою якого нібито було підписано договір. Проте ці твердження не підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами. Зазначення персональних даних у договорах, як і факт заповнення анкети позичальника, не може свідчити про беззаперечне укладення договорів саме Відповідачем, а тим паче про підтвердження зобов`язань. Відповідно до норм чинного законодавства України, укладення електронного договору, зокрема договору кредитної лінії або договору позики, вимагає обов`язкового дотримання визначених процедур ідентифікації та верифікації особи, що бере участь у правовідносинах. Факт вказання в електронній анкеті особистих даних (ПІБ, паспортні дані, РНОКПП, адреса проживання, номер телефону, банківські реквізити) не може підтверджувати особу, яка здійснила електронну ідентифікацію, без надання копій особистих документів, підпису або використання належного електронного ідентифікатора, засвідченого відповідним засобом. Позивачем не надано доказів того, що саме Відповідач проходив процедуру належної електронної ідентифікації, автентифікації та верифікації. В матеріалах справи відсутні копії паспорта, РНОКПП, заява на укладення кредитного договору, підписана Відповідачем з використанням кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису, а також жодного підтвердження фактичного володіння Відповідачем зазначеним номером телефону чи банківською карткою, на яку нібито було перераховано кредитні кошти. Посилання Позивача на те, що Відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет первісного кредитора, зайшов до особистого кабінету, ознайомився з відповідними правилами надання коштів у позику та підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором - є лише припущеннями та не підтверджуються жодним належним доказом у матеріалах справи. Позивачем, в обґрунтування своїх вимог, надано кредитний договір №13782-05/2024 від 11 травня 2024 року за яким нібито Відповідачу надано грошові кошти у розмірі 9 000 грн. Разом з тим, Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів виконання своїх зобов`язань за вказаним договором, зокрема - факту перерахування грошових коштів на рахунки, які належать Відповідачу. Так, до позовної заяви, на підтвердження передачі кредитних коштів, Позивач долучив лист сервісу онлайн-платежів iPay.ua №3426_250318181711 від 18.03.2025, у якому міститься інформація про здійснення грошового переказу на суму 9000,00 грн. на картковий рахунок за номером [NUMBER] , із зазначенням призначення платежу - «Зарахування 9 000 грн». Наведений документ не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні статей 73-78 ЦПК України, оскільки він не містить повних ідентифікаційних ознак особи, яка отримала кошти, а також не підтверджує належність зазначеної картки Відповідачу. Сам лише факт переказу коштів на платіжну картку з замаскованими реквізитами не є достатнім для встановлення, що саме Відповідач був стороною правочину та фактично отримав грошові кошти. Крім цього, Позивач посилається у якості доказів наявності заборгованості на Витяг з Реєстру боржників, отриманого під час відступлення права вимоги. Проте зазначений документ не є належним доказом, що підтверджує наявність та розмір боргу, оскільки не містить даних про видачу та отримання кредитних коштів, або за яким банківським рахунком зроблено той чи інший витяг. Таким чином, жоден із поданих Позивачем документів не підтверджує факту передання грошових коштів саме Відповідачу. Відсутність таких доказів виключає можливість визнання між сторонами факту укладення договору позики або кредитного договору та виникнення грошового зобов`язання. У зв`язку з цим, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості. Водночас, у матеріалах справи відсутні банківські документи, які б підтверджували факт переказу грошових коштів Відповідачу за кредитним договором №13782-05/2024 від 11 травня 2024 року. Позивач посилається на те, що станом на дату складання позовної заяви загальний розмір заборгованості Відповідача за договором про надання фінансового кредиту №13782-05/2024 від 11.05.2024 становить 28 485 грн., та в підтвердження цього додає розрахунок заборгованості. Таким чином, укладення кредитного договору та фактичне надання Відповідачу грошових коштів за обставин, викладених у позовній заяві, належним чином перед судом не доведено. Відтак, позовні вимоги не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Просила суд відмовити ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у задоволені позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №13782-05/2024 від 11 травня 2024 року в розмірі 28 485,00 грн., у повному обсязі. 18.08.2025 представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та відповідача. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустила утворення заборгованості за кредитом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в резолютивній частині позову просив розглядати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала відзив на позовну заяву, позов не визнала і просила суд відмовити у його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з заяви-анкети Клієнта на отримання фінансового кредиту [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , серія номер пар сорту КТ176692, дата видачі паспорту 06.09.2016, орган, що видав паспорт Чернівецький МВ УДМС України в Чернівецькій області, місце реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , адреса електронної пошти [INFO] , освіта вища, вид діяльності - керівник вищої ланки, загальний щомісячний дохід 49000,00 грн. номер телефону [NUMBER] , номер картки отримувача [NUMBER]. Натискаючи кнопку «Погоджусь» я погоджусь (підписую) та надаю згоду Заява-анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту від 11 травня 2024 року укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою електронним підписом [NUMBER] (а.с.9 зв). Згідно з договором №13782-05/2024 про надання фінансового кредиту від 11.05.2024 [PERSON] отримав від ТОВ «Стар Файненс Груп» кредит в сумі 9000,00 грн., строком на 120 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50% на добу. Договір №13782-05/2024 від 11 травня 2024 року укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою електронним підписом [NUMBER] (а.с.13 зв.). Згідно з паспортом споживчого кредиту Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9671,38% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату кладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 252000,00 грн.. Паспорт споживчого кредиту підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою електронним підписом [NUMBER] (а.с.16 зв.). Згідно з інформаційним повідомленням про передачу позичальником до ТОВ «Стар Файненс Груп» персональних даних третіх осіб під час укладення, виконання та припинення кредитного договору, включаючи близьких осіб споживача фінансових послуг, які не є спадкоємцями, поручителями, майновими поручителями [PERSON] надала відповідний дозвіл зокрема електронним підписом [NUMBER] (а.с.17). Згідно з листом №3426_250318181711 від 18.03.2025, наданою ТОВ «Стар Файненс Груп» 11-05-2024 17:30:03 на суму 9000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua - 393616238, призначення платежу: Зарахування 9000 грн. на картку [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за договором №13782-05/2024 від 11.05.2024 заборгованість по тілу кредиту - 9000,00 грн., заборгованість по відсотках - 14985,00 грн., неустойка - 4500,00 грн., загальна заборгованість - 28485,00 грн. Згідно з договором факторингу №01.02-26/24 від 29.08.2024, ТОВ «Стар Файненс Груп» - Клієнт та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» - Фактор домовились, що клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення права вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим договором. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 29.08.2024 право вимоги за кредитним договором №13782-05/2024 від 11.05.2024, боржник [PERSON] , загальна сума заборгованості 28485,00 грн. передано фактору. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18) звернув увагу на те, що невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. До такого виду договорів відноситься і договір позики, який відповідно до положень абзацу 2 частини першої статті 1046 ЦК України є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним. Він вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами щодо всіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, які визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. А тому, договір №13782-05/2024 від 11.05.2024 відповідають вимогам статті 11 Закону, оскільки відповідач перед взяттям кредиту була повністю ознайомлена з умовами кредитного договору, саме до його підписання, адже Інформаційно-телекомунікаційна система побудована на тому, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору, клієнт не може перейти до наступного етапу безпосереднього підписання договору. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, дослідженням письмових доказів встановлено, що 11.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір № 13782-05/2024, за яким відповідачка отримала позику в розмірі 9000,00 грн., дата погашення 07.09.2024. При цьому, перед укладенням вищевказаних договорів товариства здійснили ідентифікацію та верифікацію [PERSON] за допомогою отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону, а [PERSON] заповнила заявку на отримання кредиту на сайті товариства за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав відповідачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідачка використала для підтвердження підписання договору № 13782-05/2024 від 11.05.2024 року. Договір № 13782-05/2024 від 11.05.2024, графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом [NUMBER] відповідно. Без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 13782-05/2024 від 11.05.2024, відповідачка заборгувала 28485,00 грн., з яких: 9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14985,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн. - неустойка. Контр розрахунку відповідачка не надала. У відзиві відповідач посилався на положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказаним вище пунктом звільнено позичальника у період дії в Україні воєнного стану (та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування) від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховувалась неустойка в сумі 4500,00 грн. за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання. За наведених обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відмови позивачу у стягненні з відповідача неустойки. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд уважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №1636 від 08.04.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2039,66 грн..

Outcome: partial