Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У лютому 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . За твердженням позивача, у жовтні 2017 року за власні кошти остання обладнала квартиру за адресою: [ADDRESS] приладом обліку теплової енергії типу «ULTRAHEAT T350/2WR6» (заводський номер 68912546), монтаж приладу обліку проведено спеціалізованою організацією СПД «Петренко Андрій Миколайович» та погоджено балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд-1». Позивач вказує, що встановлений у її квартирі вузол комерційного обліку тепла введений в експлуатацію на підставі Акту виконаних монтажних робіт та Акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 26.10.2018 року, яким позивача, під підпис, було зобов`язано у встановлені терміни проводити повірку теплолічильника, з визначенням терміну чергової повірки - до 2021 року. Згодом, державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-3K/114 від 05.04.2017 року, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434. Вказане свідоцтво чинне до квітня 2021 року. Позивач наголошує, що згідно з Актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 2017 року вказаний вузол обліку теплової енергії на опалення, шафа з приладами обліку знаходиться в квартирі. Прилад взятий на облік ПАТ «Київенерго». Згідно Акту зняття пломб №2324165 від 12.03.2024 року даний лічильник було знято для повірки. 14.03.2024 року було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434. Вказане свідоцтво чинне до 14 березня 2028 року. На підставі викладеного позивач просить визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 без урахування щомісячних показників лічильника, що обліковує теплову енергію по квартирі за адресою: [ADDRESS] ; здійснювати нарахування оплати за централізоване опалення (теплопостачання) в квартирі за адресою: [ADDRESS] з врахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання (централізоване опалення) з листопада 2019 року, враховуючи показання вузла розподільного обліку спожитого тепла, встановленого в квартирі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.02.2025 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. 13.07.2023 року представник відповідача надав відзив у якому проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановлені наступні факти. Квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. У жовтні 2017 року за власні кошти остання обладнала квартиру за адресою: [ADDRESS] приладом обліку теплової енергії типу «ULTRAHEAT T350/2WR6» (заводський номер 68912546), монтаж приладу обліку проведено спеціалізованою організацією СПД «Петренко Андрій Миколайович» та погоджено балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд-1». Позивач вказує, що встановлений в квартирі позивача вузол комерційного обліку тепла введений в експлуатацію на підставі Акту виконаних монтажних робіт та Акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення року від 26.10.2018, яким позивача, під підпис, було зобов`язано у встановлені терміни проводити повірку теплолічильника, з визначенням терміну чергової повірки - до 2021 року. Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №24-1-3K/114 від 05.04.2017 року, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434. Вказане свідоцтво чинне до квітня 2021 року. Позивач наголошує, що згідно з Актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 2017 року вказаний вузол обліку теплової енергії на опалення, шафа з приладами обліку знаходиться в квартирі. Прилад взятий на облік ПАТ «Київенерго». Згідно Акту зняття пломб №2324165 від 12.03.2024 року даний лічильник було знято для повірки. 14.03.2024 року було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434. Вказане свідоцтво чинне до 14 березня 2028 року. Згідно п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги). Відповідно до абз. 2 п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Згідно вимог абз. 5 п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами. Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Позивач у позовній заяві посилається на Акт виконаних монтажних робіт та Акт прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 26.10.2018 року, яким позивача нібито під підпис, було зобов`язано у встановлені терміни проводити повірку теплолічильника, з визначенням терміну чергової повірки - до 2021 року. При цьому, позивач стверджує, що згідно з Актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 2017 року вказаний вузол обліку теплової енергії на опалення, шафа з приладами обліку знаходиться в квартирі. Прилад взятий на облік ПАТ «Київенерго». Однак, матеріали справи не містять жодних із вказаних актів, ні Акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 26.10.2018 року ні Акту прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 2017 року. Окрім того, позовна заява не містить обґрунтувань можливості врахування показників лічильна за опалювальні сезони 2022-2023, 2023-2024, з огляду на те, що позивач не надає будь-яких належних доказів на підтвердження проведення повірки лічильника на період опалювальних сезонів 2022-2023, 2023-2024. Аналізуючи зазначене, суд вважає що позивачем не доведено факт взяття вузла обліку теплової енергії на облік ПАТ «Київенерго», а також можливості зарахування показників лічильника в опалювальні сезони 2022-2023, 2023-2024 з огляду на відсутність чинної повірки у вказані періоди, а тому суд вважає за потрібне у позові відмовити.

Outcome: dismissed