Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~25.05.2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, на обгрунтування вказавши, що у лютому 2025 року він звернувся до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради з метою отримання необхідних документів для соціального захисту інтересів його матері [PERSON] , яка потребує постійного стороннього догляду. У Департаменті соціальної політики йому повідомили, що йому необхідно підтвердити належним чином факт того, що він є рідним сином [PERSON] , оскільки у нього відсутнє свідоцтво про його народження. Отримати дублікат свідоцтва про народження в органах РАЦС він не має можливості, оскільки він народився в Саратовській області СРСР, а тому актовий запис про народження на території України відсутній. Факт родинних відносин з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб його батьків, а також будинковою книгою, відповідно до якої він зареєстрований за однією адресою з матір`ю. Просить суд встановити факт родинних зв`язків між ним і [PERSON] , як між сином та матір`ю. 25.03.2025 року від заінтересованої особи - Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на адресу суду надійшла заява, в якій Департамент просить виключити його зі складу заінтересованих осіб, оскільки заявник [PERSON] офіційно до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради не звертався. Мати заявника зареєстрована в смт. Олика Луцького району Волинської області, тобто не є мешканцем Луцької міської територіальної громади. Вирішення питання щодо оформлення документів по догляду за [PERSON] відноситься до компетенції Управління соціального захисту населення Луцької райдержадміністрації (а.с. 31-32). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.06.2025 року Управління соціального захисту населення Луцької райдержадміністрації було залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи (а.с. 66). 07.07.2025 року від заінтересованої особи - Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації надійшло клопотання в якому просить виключити Управління зі складу заінтересованих осіб (а.с. 79-81). На обгрунтування даного клопотання зазначено, що Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації не є суб`єктом розгляду питань, для вирішення яких заявник просить встановити даний юридичний факт. Мати заявника заінтересована особа [PERSON] , зареєстрована у с. Олика, а тому вказане питання належить до компетенції Олицької селищної ради. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2025 року Виконавчий комітет Олицької міської ради Луцького району Волинської області було залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи (а.с.85). В судове засідання заявник та його представник адвокат Давидов О.В. повторно не з`явилися. Від представника заявника адвоката Давидова О.В., через систему «Електронний суд», надійшла заява з проханням розгляд справи проводити за відсутності сторони заявника, просить задовольнити заявлені вимоги (а.с. 77). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви, клопотання, пояснення на заяву від неї на адресу суду не надходили. Представник заінтересованої особи - Департаменту соціальної політики Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Представник заінтересованої особи - Управління соціальної та ветеранської політики Луцької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки Управління не є належною заінтересованою особою у справі (а.с. 78). Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Олицької міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 97). Заяви, клопотання, пояснення на заяву [PERSON] від даної заінтересованої особи на адресу суду не надходили. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Частиною сьомою\~статті 19 ЦПК України\~передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд вважає, що надані заявником документи не дають підстав для однозначного висновку про те, що він та заінтересована особа [PERSON] є сином та матір`ю, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог діючого законодавства, родинні відносини можуть підтверджуватися будь-якими документами, які містять необхідні відомості. До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини між заявником на іншою особою (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.). Так, 08.06.2025 року представником заявника адвокатом Давидовим О.В., через систему «Електронний суд», у якості доказу на підтвердження заявлених вимог, суду подано копію заяви на видачу паспорта громадянина [PERSON] (а.с. 62-63). Частинами 1-5 статті 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Зазначені вище вимоги закону заявником на його представником не дотримані, наданий представником заявника доказ (електронна копія) належним чином не засвідчений, крім того є нечитабельним. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2025 року у заявника [PERSON] було витребувано копію заяви на видачу паспорта громадянина [PERSON] , з якої було зроблено та подану до суду її електрону копію. Заявника зобов`язано подати вказаний документ суду в строк до 01.08.2025 року, а також роз`яснено наслідки ненадання доказів відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України (а.с. 84). Ухвала суду від 07.07.2025 року була отримана заявником [PERSON] 17.07.2025 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 98). Проте, у визначений судом строк заявник [PERSON] ухвалу суду не виконав - витребуваний доказ не надав, причини неподання доказу суду не повідомив. Заяви про продовження встановленого судом строку для подання доказів від заявника та його представника на адресу суду не надходили. Як слідує з ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. За таких обставин суд не приймає до уваги наданий стороною заявника доказ - копію заяви на видачу паспорта громадянина [PERSON] (а.с. 62-63) у відповідності до приписів ч. 6 ст. 95 ЦПК України. Також у якості доказу на підтвердження родинних зв`язків заявником подано копію будинкової книги для прописки осіб, які проживають в будинку [ADDRESS] (а.с. 13-20). Проте, з даного документу вбачається, що заявник з місця реєстрації за вказаною адресою знятий в 2003 році, з 30.12.2003 року зареєстрований в с. Забороль Луцького району Волинської області (а.с. 25). Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що факт реєстрації осіб за однією адресою, сам по собі, не свідчить про наявність родинних зв`язків між ними. Інших належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження заявлених вимог заявником [PERSON] та його представником суду не надано, клопотання про витребування доказів, виклик свідків від них на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням або невчиненням процесуальних дій. Ані заявник, ані заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, пояснення по суті заявлених вимог суду не надали, тобто розпорядилися своїми процесуальними правами на власний розсуд. Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. В поданій до суду заяві [PERSON] вказує, що встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] необхідно йому з метою оформлення догляду за останньою, як за особою, яка потребує постійного стороннього догляду. Вимога про встановлення будь-якого факту в рамках позовного або окремого провадження має переслідувати певну юридичну мету та безпосередньо призводити до ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача/заявника. Суд не може встановлювати певний факт в резолютивній частині рішення лише для констатації самого факту, без юридичної мети його встановлення. Заявник [PERSON] не подав жодних доказів того, що він звертався до будь-якого державного органу, органу місцевого самоврядування, і отримав відмову щодо оформлення догляду за [PERSON] у зв`язку з не підтвердженням родинних відносин. Тобто заявником не надані докази того, що його права, свободи, інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються. Заявник належним чином не обґрунтував, яке його право буде відновлено або захищено у випадку встановлення факту з яким він звернувся до суду. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволення заяви [PERSON] про встановлення родинних відносин слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed