Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 25 липня 2024 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення грошової компенсації в рахунок виплати вартості частки в об?єкті спільної сумісної власності подружжя, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач у своїй позовній заяві, а його представник в ході судового засідання посилаються на те, що 8 серпня 2008 року по 12 вересня 2011 року сторони у зареєстрованому шлюбі. Перебуваючи у шлюбі, подружжям за спільні кошти було придбано транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який було зареєстровано на ім`я відповідача. Позивач дізнався, що реалізація вказаного транспортного засобу була здійснена відповідачем згоди позивача. Враховуючи той факт, що позивач не володіє спеціальними знаннями в галузі права, він звернувся за правничою допомогою до адвоката. За результатами такого звернення сторонами укладено договір про надання правничої допомоги. З ході виконання договору, уповноваженим представником позивача, на офіційну юридичну адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області було направлено адвокатський запит з метою отримання підтверджуючої інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів та належним чином завірених документів, на підставі яких було здійснено відповідні реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску. Відповіддю на адвокатський запит № 31/29/14/267-аз/10-2024-258-2024 від 22 липня 2024 року повідомлено, що згідно з Єдиним держаним реєстром транспортних засобів автомобіль марки «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] , 20 вересня 2008 року на підставі біржової угоди № 317054 від 02 вересня 2008 року, Кредит ВАТ КБ «Надра», зареєстровано за [PERSON] , 09 січня 2014 року вищевказаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації. 13 березня 2014 року Дніпропетровським ВРЕР-2 на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] від 13 березня 2012 року (ПП [PERSON] ) вищевказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] .. Таким чином, з боку відповідача вчинено дії щодо протиправного відчуження майна та приховування від позивача доходу від продажу спільного майна сторін, а саме автомобіля марки «MERSEDES-BENZ ML 55», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який був відчужений відповідачем [PERSON] без згоди позивача [PERSON] .. В свою чергу, жодних грошових коштів від протиправного відчуження відповідачем від вищевказаного спільного майна подружжя позивач не отримав. З метою встановлення дійсної ринкової вартості автомобіля, на замовлення позивача, було проведено експертизу, яка складена судовим експертом Пилипенко О.С. (свідоцтво № 1062 від 27 листопада 2006 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України). Так, відповіддю № 74С24 на запит про середню ринкову ціну транспортного запиту від 22 липня 2024 року середня по Україні ціна продажу транспортного засобу, який був у використанні, «MERSEDES-BENZ ML 55», 2007 року випуску, об`єм двигуна 5461 см3, становить 420\~310 грн.. Отже, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає грошова компенсація у праві спільної сумісної власності на майно: транспортний засіб «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску (відчужений [PERSON] без згоди позивача) в розмірі 1/2 частини середньої ринкової вартості даного транспортного засобу, що складає 210\~155.00 грн., та понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2\~101.55 грн. та витрати на проведення судової експертизи - 5\~000.00 грн. Враховуючи наведене, позивач вважав за можливе задоволення позову у повному обсязі та стягнення грошової компенсації. В добровільному порядку домовитися про вказане відповідач відмовляється, що свідчить про наявність між ними спору, а тому позивач, на його думку, має право на визначення частки майна його особистою власністю, але оскільки реалізувати це право і розпорядитися своєю власністю він позбавлений можливості відповідачем, то можливо це вирішити лише шляхом стягнення грошової компенсації вартості його частки майна в судовому порядку. Інший варіант поділу спільного сумісного майна подружжя та виконання закону, який був би настільки ж ефективний, за цих обставин не існує. Позивач вважає невизначеність з цим протиправною, порушені його права та закон, так як він не може належним чином в повній мірі користуватися вказаним своїм рухомим майном. Звернувся до відповідача з цим питанням, але отримав відмову. В добровільному порядку питання не вирішено. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти позовної заяви з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності, відсутність договору відчуження спірного автомобіля, не надання доказів позивачем на підтвердження позову, невірного розрахунку ринкової вартості спірного майна. Позовні вимоги не обгрунтовані, не доведені і протирічливі, доказів на їх підтвердження суду не надано. Правом надання відзиву на позов скористався, просив справу розглянути по закону за наявними матеріалами та відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, з`ясувавши позицію сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом з наданих сторонами письмових матеріалів і доказів, пояснень представників сторін, з`ясовано, що 08 серпня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 558. Від цього шлюбу і спільного мешкання мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, вказаним подружжям 02 вересня 2008 року за спільні кошти було придбано транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який було зареєстровано на ім`я відповідача [PERSON] .. Згодом стосунки в сім?ї погіршились, стали виникати конфлікти, сім?я розпалась, відповідачка звернулася до суду з позовом про розлучення і рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12 вересня 2011 року їх шлюб було розірвано. Рішення набрало законної сили. Питання утримання і виховання спільної дитини, майна не вирішувалося, оскільки на той час спору з приводу цього не було. Автомобіль залишився у відповідачки. Згодом позивач дізнався, що реалізація вказаного транспортного засобу була здійснена відповідачем без згоди позивача. Позивач з представником на офіційну юридичну адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області було направив адвокатський запит з метою отримання підтверджуючої інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів та належним чином завірених документів, на підставі яких було здійснено відповідні реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску. Відповіддю на адвокатський запит № 31/29/14/267-аз/10-2024-258-2024 від 22 липня 2024 року повідомлено, що згідно з Єдиним держаним реєстром транспортних засобів автомобіль марки «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] , 20 вересня 2008 року на підставі біржової угоди № 317054 від 02 вересня 2008 року, Кредит ВАТ КБ «Надра», зареєстровано за [PERSON] , 09 січня 2014 року вищевказаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації. 13 березня 2014 року Дніпропетровським ВРЕР-2 на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] від 13 березня 2012 року (ПП [PERSON] ) вищевказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] . Таким чином, на думку позивача, з боку відповідача вчинено дії щодо протиправного відчуження майна та приховування від позивача доходу від продажу спільного майна сторін, а саме автомобіля марки «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який був відчужений відповідачем [PERSON] без згоди позивача [PERSON] . В свою чергу, жодних грошових коштів від протиправного відчуження відповідачем від вищевказаного спільного майна подружжя позивач не отримав. З метою встановлення дійсної ринкової вартості автомобіля, на замовлення позивача, було проведено експертизу, яка складена судовим експертом Пилипенко О.С. (свідоцтво № 1062 від 27 листопада 2006 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України). Відповіддю № 74С24 на запит про середню ринкову ціну транспортного запиту від 22 липня 2024 року середня по Україні ціна продажу транспортного засобу, який був у використанні, «MERSEDES-BENZ ML 55», 2007 року випуску, об`єм двигуна 5461 см3, становить 420\~310 грн.. Отже, на думку позивача, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає грошова компенсація у праві спільної сумісної власності на майно: транспортний засіб «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску (відчужений [PERSON] без згоди позивача) в розмірі 1/2 частини середньої ринкової вартості даного транспортного засобу, що складає 210\~155.00 грн., та понесені судові витрати. Як на правове підгрунття своїх вимог позивач посилається на наступне. Згідно зі статтею 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За статтею 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів - із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до частин першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частин першої статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. А також ст. 183, 369 Цивільного кодексу України, постанови Верховного Суду України у справі №125/2157/19 сторони правочинів повинні діяти добросовісно й у випадку порушення цього обов`язку вони позбавляються захисту (стаття 13 ЦК України) і інш.. Позивач вжив всіх можливих заходів для доведення дійсної вартості спірного автомобіля та виконав свій процесуальний обов`язок доказування - надав суду докази, що з підтверджують середньостатистичну ринкову вартість подібного за своїми технічними характеристиками автомобіля, адже саме ринкова вартість автомобіля, вказана у висновку експерта-товарознавця підлягає врахуванню під час визначення належного розміру компенсації за належну частки у спільному майні подружжя. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №402/849/18 (провадження № 61- :з 19), від 24 травня 2023 року у справі № 278/2482/21 (провадження № 61-12736св22). Враховуючи наведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути грошову компенсацію. В добровільному порядку домовитися про вказане відповідач відмовляється, що свідчить про наявність між ними спору, а тому позивач, на його думку, має право на визначення частки майна його особистою власністю, але оскільки реалізувати це право і розпорядитися своєю власністю він позбавлений можливості відповідачем, то можливо це вирішити лише шляхом стягнення грошової компенсації вартості його частки майна в судовому порядку. Інший варіант поділу спільного сумісного майна подружжя та виконання закону, який був би настільки ж ефективний, за цих обставин не існує. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач вважає невизначеність з цим протиправною, порушені його права та закон, так як він не може належним чином в повній мірі користуватися вказаним своїм рухомим майном. Звернувся до відповідача з цим питанням, але отримав відмову. В добровільному порядку питання не вирішено. Просив задовольнивши позов у повному обсязі. Суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом в судовому засіданні встановлено, що дійсно що 08 серпня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 558. Від цього шлюбу і спільного мешкання мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі, вказаним подружжям 02 вересня 2008 року за спільні кошти було придбано транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ ML 55», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який було зареєстровано на ім`я відповідача [PERSON] .. Згодом стосунки в сім?ї погіршились, стали виникати конфлікти, сім?я розпалась, відповідачка звернулася до суду з позовом про розлучення і рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12 вересня 2011 року їх шлюб було розірвано. Рішення набрало законної сили. Питання утримання і виховання спільної дитини, майна не вирішувалося, оскільки на той час спору з приводу цього не було. Автомобіль залишився у відповідачки. Згодом позивач дізнався, що реалізація вказаного транспортного засобу була здійснена відповідачем без згоди позивача. Позивач звернувся за правничою допомогою до адвоката. За результатами такого звернення сторонами укладено договір про надання правничої допомоги. З ході виконання договору, уповноваженим представником позивача, на офіційну юридичну адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області було направлено адвокатський запит з метою отримання підтверджуючої інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів та належним чином завірених документів, на підставі яких було здійснено відповідні реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску. Відповіддю на адвокатський запит № 31/29/14/267-аз/10-2024-258-2024 від 22 липня 2024 року повідомлено, що згідно з Єдиним держаним реєстром транспортних засобів автомобіль марки «MERSEDES-BENZ ML 55», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] , 20 вересня 2008 року на підставі біржової угоди № 317054 від 02 вересня 2008 року, Кредит ВАТ КБ «Надра», зареєстровано за [PERSON] , 09 січня 2014 року вищевказаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації. 13 березня 2014 року Дніпропетровським ВРЕР-2 на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] від 13 березня 2012 року (ПП [PERSON] ) вищевказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] . Вказані обставини підтвердив опитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] .. Таким чином, з боку відповідача вчинено дії щодо протиправного відчуження майна та приховування від позивача доходу від продажу спільного майна сторін, а саме автомобіля марки «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який був відчужений відповідачем [PERSON] без згоди позивача [PERSON] . В свою чергу, жодних грошових коштів від протиправного відчуження відповідачем від вищевказаного спільного майна подружжя позивач не отримав. З метою встановлення дійсної ринкової вартості автомобіля, на замовлення позивача, було проведено експертизу, яка складена судовим експертом Пилипенко Олександром Степановичем (свідоцтво № 1062 від 27 листопада 2006 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України). Відповіддю № 74С24 на запит про середню ринкову ціну транспортного запиту від 22 липня 2024 року середня по Україні ціна продажу транспортного засобу, який був у використанні, «MERSEDES-BENZ ML 55», 2007 року випуску, об`єм двигуна 5461 см3, становить 420\~310 грн.. Отже, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає грошова компенсація у праві спільної сумісної власності на майно: транспортний засіб «MERSEDES-BENZ ML 55» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску (відчужений [PERSON] без згоди позивача) в розмірі 1/2 частини середньої ринкової вартості даного транспортного засобу, що складає 210\~155.00 грн.. За статтею 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів - із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до частин першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частин першої статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю ми. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників днину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до частини 2 статті 183 Цивільного кодексу України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі №125/2157/19 сторони правочинів повинні діяти добросовісно й у випадку порушення цього обов`язку вони позбавляються захисту (стаття 13 ЦК України). Зазначене свідчить, що відчуження одним із подружжя спільного подружнього майна за ціною, нижчою за ринкову вартість цього майна, без згоди на таку вартість іншого з подружжя є порушенням права цього подружжя на мирне володіння своїм майном та отримання за нього справедливої ціни, а також є проявом недобросовісності відчужувана, що позбавляє останнього права виплатити компенсацію саме у визначеному договором розмірі. Позивач вжив всіх можливих заходів для доведення дійсної вартості спірного автомобіля та виконав свій процесуальний обов`язок доказування - надав суду докази, що з підтверджують середньостатистичну ринкову вартість подібного за своїми технічними характеристиками автомобіля, адже саме ринкова вартість автомобіля, вказана у висновку експерта-товарознавця підлягає врахуванню під час визначення належного розміру компенсації за належну частки у спільному майні подружжя. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №402/849/18 (провадження № 61- :з 19), від 24 травня 2023 року у справі № 278/2482/21 (провадження № 61-12736св22). Предметом цього спору є майно, яке було придбано позивачем та відповідачем в період перебування у шлюбі. Маючи на меті припинення права спільної сумісної власності та встановлення режиму особистої власності щодо зазначеного в позові рухомого майна,

Outcome: approved