Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» Вишневська О.І. звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № P29.338.70311 від 22.09.2016 у розмірі 72131,16 грн. та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.09.2016 [PERSON] уклав з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № P29.338.70311, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. У зв`язку з порушенням позичальником умов договору, згідно із договором факторингу № 15/11/23 від 15.11.2023 АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № P29.338.70311 від 22.09.2016, в якому відповідач виступаєте позичальником. Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним договором. Загальна сума заборгованості відповідача становить 72131,16 грн, яка складається з: 18046,25 грн - заборгованість за основним боргом, 54084,91 грн - заборгованість за відсотками, 0,0 грн - заборгованість за комісіями, тому позивач звернувся в суд за відновленням своїх порушених прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 13.03.2025 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. У судове засідання представник позивача не прибув, у позові просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.09.2016 між ПАТ «Ідея Банк» (Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № P29.338.70311, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19999,00 грн, включаючти витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язається одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.(а.с.8-11) Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує змінювану процентну ставку в розмірі 15,5000%. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором (п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.8, 1.12 договору). У розділі 6 договору зазначено графік щомісячних платежів за кредитним договором. 22.09.2016 відповідачем [PERSON] власноручно підписано заяву про розмір щомісячного доходу, довідку-повідомлення, в якій останній, підтвердив, що кредитодавець ПАТ «Ідея Банк» до підписання кредитного договору, надав йому в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, згоду фізичної особи - суб`єкта кредитної історії, заяву про анкетні дані позичальника.(а.с. 11 зворот-13) 22.09.2016 між відповідачем [PERSON] та ТДВ «СК «АХА Стахування Життя» підписано договір страхування життя № P29.338.70311.(а.с. 13 зворот-14) В матеріалах справи міститься ордер-розпорядження №1 від 22.09.2016 про видачу ПАТ «Ідея Банк» кредиту [PERSON] в сумі 16063,45 грн. та ордер розпорядження про сплату страхового платежу в сумі 3935,55 грн..(а.с.10) Під час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. 15.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу № 15/11/23, згідно з умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі (додаток №2), що підписується сторонами в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку і день укладення цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.(а.с.20-26) Сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення прав вимоги, про реєстру боржників №1 (лот №7) складає 2430617 грн. При цьому сторони погодили, що сума гарантійного внеску в розмірі 200000 грн, сплачена фактором на рахунок клієнта на підставі договору про учать в торгах від 17 жовтня 2023 року, зараховується до суми фінансування, у зв`язку із чим загальна сума фінансування згідно договору, що підлягає перерахуванню на рахунок клієнта становить 2230617 грн (п. 3.1 договору).(а.с. 28) В реєстрі боржників №1 зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв на умовах, визначених договором, наступні права вимоги: номер первинного договору P29.338.70311, дата початку первинного договору 22.09.2016, дата закінчення первинного договору 22.09.2019, сума кредиту 19999,00, відсоткова ставка 19,90%, ПІБ боржника [PERSON] , заборгованість за основним боргом 18046,25 грн, заборгованість за відсотками 54084,91 грн, загальна сума заборгованості 72131,16 грн.(а.с.27) Згідно платіжної інструкції №889 від 16.11.2023 ТОВ «ФК «Суперіум» перерахувало АТ «Ідея Банк» оплату згідно договору факторингу №15/11/23 від 15.11.2023 у розмірі 2230617,00 грн.(а.с. 28) Отже, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № P29.338.70311 від 22.09.2016. Згідно довідки заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Суперіум» складає 72131,16 гривень, з яких: 18046,25 грн - заборгованість за основним боргом, 54084,91 грн - заборгованість за відсотками, 0,0 грн - заборгованість за комісіями. Позивачем ТОВ «ФК «Суперіум» засобами поштового зв`язку 27.08.2024 було направлено на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу за вих.№26-08/24-1, в якій відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Суперіум» та зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. (а.с.29) Незважаючи на це, відповідач заборгованість за кредитним договором не повернув. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. За змістом ч. 1ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Суд, дослідивши надані позивачем докази, вважає, що у відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ФК «Суперіум» існує заборгованість за кредитним договором № P29.338.70311 від 22.09.2016. Оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про погашення заборгованості за кредитним договором та про причини не погашення заборгованості у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог «ФК «Суперіум» щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором у розмірі 72131,16 гривень, з яких: з яких: 18046,25 грн - заборгованість за основним боргом, 54084,91 грн - заборгованість за відсотками, 0,0 грн - заборгованість за комісіями. Відповідачем не спростовано факту отримання ним коштів від позивача, не спростовано факту неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором, а також факт наявності заявленої у позові заборгованості. Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можливо зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку про те, що шляхом підписання кредитного договору №P29.338.70311 в ПАТ «Ідея Банк» між позивачем та відповідачем 22.09.2016 виникли договірні зобов`язання. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, ці суми підлягають стягненню на користь позивача. Згідно платіжної інструкції № 853 від 05.03.2025 при пред`явленні позову до суду через систему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved