Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

18.06.2025 року з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, 25.06.2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №28712-06/2024 в розмірі 8000,00 грн., строком на 120 днів, зі сплатою процентів за ставкою 1,50% в день. ТОВ "Стар Файненс Груп" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці суму кредиту у розмірі 8000,00 грн. 30.10.2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та ТОВ "Стар Файненс Груп" укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема, за договором №28712-06/2024 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП". [PERSON] свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, у останньої виникла заборгованість, яка становить 34399,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7880 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 10638 грн., сума заборгованості за пенею (штрафом) - 15881,80 грн. Посилаючись вищевикладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 34399,80 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. В разі неявки відповідачки просила провести заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у визначений строк відзив до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 25.06.2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №28712-06/2024, відповідно до умов якого останній надано фінансовий кредит в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надано на власні потреби відповідачки, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів з 25.06.2024 року по 22.10.2024 року. Денна процента ставка становить 1,50% в день. Із матеріалів справи слідує, що ТОВ "Стар Файненс Груп" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці фінансовий кредит у розмірі 8000,00 грн. 30.10.2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та ТОВ "Стар Файненс Груп" укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №28712-06/2024 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП". Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, у останньої виникла заборгованість, яка становить 34399,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7880 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 10638 грн., сума заборгованості за пенею (штрафом) - 15881,80 грн. Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідачка не спростувала. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки, належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідачка відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12, 13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по в`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі задоволення позову судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу, покладаються на відповідача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (частина 3 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № 010-25 від 26.02.2025 року, акт пройому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 010-25 від 26.02.2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Колесніковою І.О. на виконання умов договору про надання правової допомоги № 010-25 від 26.02.2025 року, із яких слідує, що позивачем сплачено 7000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу. Суд вважає розрахунок витрат на правничу допомогу обґрунтованим, співмірним складності справи, витраченого адвокатом часу, обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 7000 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат у справі в сумі 2422 грн. 40 коп., так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved