Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 17.07.2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що згідно Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 29.09.2023 № 1769 Про внесення до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» з 01.10.2023 Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює розподіл природного газу та території міста Суми Сумської області та села Мойка Богодухівського району Харківської області. Відповідно до глави 1 розділу ІV Кодексу газорозподільних систем, затверджених\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494\~суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), як і в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживання укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. За адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Сумської філії свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконало в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу в повному обсязі не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2023 по 31.05.2025 в розмірі 3443,47 грн. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити. Процесуальні дії у справі. 22.07.2025 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 04.08.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він є власником та побутовим споживачем природного газу, який згідно договору надається ТОВ ГК «Нафтогаз України» за адресою [ADDRESS] , з персональним особовим рахунком [NUMBER] , та ЕІС-код 56ХМ30С01836656L. Відповідач звертався до філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з проханням надати підтверджуючі документи на право свої діяльності, оскільки отримав лист заяву-приєднання до умов договору, на що отримав відмову в наданні необхідної інформації. Після набуття права власності відповідач як побутовий споживач вдруге звернувся до філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з проханням надати необхідну інформацію з метою заключення договору за послуги з розподілу газу,на що вдруге отримав відмову. Позивачем не надано суду документів, які підтверджують перебування на законних підставах у власності чи користуванні ТОВ газотранспортних систем м.Охтирка. Таким чином неможливо встановити хто є фактичним законним власником ГРС-магістральних газопроводів, які використовуються для надання послуг споживачам з розподілу природного газу. Відповідач, який не є суб`єктом ринку природного газу не підпадає під сферу обов`язковості рішень НКРЕКП, в тому числі й тих, що встановлюють тарифи на розподіл природного газу. Побутовий споживач, який не є суб`єктом ринку, не має юридичного обов`язку виконувати ці рішення НКРЕКП. Товариством було відкрито два особових рахунка за одним номером1200164112, окремо на [PERSON] та [PERSON] . Незважаючи на це, ТОВ продовжує надсилати рахунки на оплату транспортування газу на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі вищевикладеного просить в позові відмовити. 06.08.2025 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач у відзиві не заперечує факт користування природним газом, а навпаки звертає увагу, що користувався природним газом, має відкритий рахунок 300012170, ЕІС-код 56ХМ30С01836656L. Договір постачання природного газу укладено з ТОВ ГК «Нафтогаз України», що підтверджує укладення договору розподілу шляхом вчинення однієї з дій споживача, а саме споживання природного газу через приєднану до газорозподільної системи мережу. Пунктом 7.4. розділу VII Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП 2498 від 30.09.2015, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1384/27829 передбачено, що споживач зобов`язується своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу). З жовтня 2023 року по теперішній час жодних зауважень щодо наданої послуги з розподілу природного газу від споживача не надходило, інформації про зміну персоніфікованих даних до Оператора ГРМ від споживача також не надходила. Факт приєднання споживача за спірною адресою до умов договору розподілу природного газу підтверджується наступним: об`єкт споживача станом на 01.10.2023 та на момент звернення до суду з даною позовною заявою в установленому порядку підключений до ГРМ; заява про припинення розподілу природного газу від Споживача не надходила; · відповідно до Розрахунку річної замовленої потужності Споживачем здійснюється споживання природного газу; 25.10.2023 співробітниками Оператора ГРМ здійснено контрольне зняття показань лічильника газу (що є документальним підтвердженням споживання природного газу). В подальшому за даною адресою споживання контролером Оператора ГРМ фіксувались контрольні показники лічильника, а також показники лічильника газу неодноразово передавались споживачем. Такі дії були зафіксовані 06.03.2024, 01.05.2024, 26.07.2024, 31.10.2024, 28.02.2025, 30.06.2025, 31.07.2025. Показники лічильника мали тенденцію до збільшення. Відповідач не заперечує обсяг річної замовленої потужності, а не згоден виключно з установленим НКРЕКП тарифом на послугу розподілу природного газу. Такі обставини як фактичне використання природного газу, придбаного у постачальника природного газу ТОВ ГК «Нафтогаз України», а також контрольне зняття показань лічильника газу відповідачем не оскаржуються. Отже, з врахуванням викладено, за поштовою адресою відповідача споживач з 01.10.2023, об`єкт споживання природного газу якого механічно приєднаний до ГРС та за яким здійснюється споживання природного газу, є таким, що приєднався до умов договору розподілу природного газу. За даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та присвоєно ЕІС код 56ХМ30С01836656L. 09.05.2024 за відповідачем в Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності на майно житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 556, виданого 09.05.2024. Проте, всупереч п. 7.4. розділу VII Типового договору розподілу природного газу споживач не повідомив Оператора ГРМ про зміни персоніфікованих даних споживача. Саме за таких обставин у відповідях на запити відповідача Оператор ГРМ повідомляв, що відповідач не є споживачем послуг компанії. Дійсно, оскільки споживач до теперішнього часу не звернувся з заявою про зміну власника особового рахунку по спірній адресі, особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] . Позивач в позовній заяві зазначає лише факт, що особовий рахунок № [NUMBER] відкрито за адресою: [ADDRESS] та вказує, що відповідач є власником приміщення за даною адресою. Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує права власності на об`єкт, за поштовою адресою надається послуга розподілу природного газу. Твердження відповідача про відсутність правових підставі НКРЕКП щодо встановлення тарифів на послугу розподілу природного газу для населення є хибним. На підставі вищевикладеного просить позов задовільнити. 11.08.2025 року від [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, за змістом аналогічні відзиву на позовну заяву. 18.08.2025 року від [PERSON] надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому просить провести експертизу доказів, які були долучені до справи, а саме довідку по боржнику, досудове попередження (№ СФ/104/2-ВИХ-4316-25 від 27.05.2025 року) та розрахунок від 03.06.2025 року, яке судом відхилено як необґрунтоване, оскільки зі змісту клопотання [PERSON] неможливо встановити, який вид експертизи заявляє відповідач, які питання підлягають вирішенню експертною установою та якій установі необхідно доручити проведення експертизи. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст. 19, ст. 274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч. 6 ст. 279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Установлено, що Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Богодухівського району Харківської області. У газеті «Ваш шанс» від 05.10.2023 № 40 та на офіційному сайті sm.104.ua ГРМ АТ «Сумигаз» опублікувано Типовий договір розподілу природного газу, затверджений\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, а також пропозицію товариства укласти з ним договір розподілу природного газу на умовах вказаного типового договору та заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача (а.с. 9 зворот - 10).\~\~ Відповідно до п.п. 3, 4 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ та п. 1.3 розділу І, п. 2.1 розділу ІІ, п.п. 6.4, 6.6 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України\~на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.\~Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 05 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ.\~Відповідно до п. 7.4 розділу VІІ вказаного Типового договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.\~\~\~Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 до Кодексу ГРМ були внесені зміни до глави 6 розділу VI наступного змісту: «Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.\~ Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно довідки начальника Охтирського УЕГГ споживачу [PERSON] в жовтні 2023 року за адресою: [ADDRESS] було надано рахунок на оплату за послуги з розподілу газу та належним чином оформлену заяву - приєднання з додатками, відповідно до умов договору природного газу (для побутових споживачів) - о/р [NUMBER] , заява-приєднання на адресу Оператора ГРМ\~- Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від споживача не надійшла, але: 01.05.2024 - споживачем самостійно було передано показники лічильника газу\~4511,00 м.куб.; 25.10.2023 року - в споживача було здійснено фіксацію показників лічильника природного газу контролером 2449,00 м.куб., 26.07.2024 року - в споживача було здійснено фіксацію показників лічильника природного газу контролером 4610,88 м.куб. (а.с.15). Згідно розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Сумською філією ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» загальна сума заборгованості [PERSON] за період з 01.10.2023 по 31.05.2025 року становить 3443,47 грн (а.с.20). На підтвердження фіксації показників лічильника у споживача [PERSON] позивачем надано фото знімки показника лічильника природного газу\~4610,88 куб.м., станом на 26.07.2024 року (а.с.15, зворот). Таким чином, факт приєднання до умов договору розподілу природного газу підтверджується вказаними документами. Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з розподілу природного газу.\~ 27.05.2025 Сумська філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» направило на адресу [PERSON] досудове попередження про сплату заборгованості за надані послуги розподілу природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] у сумі 3127,51 грн. (а.с. 18, зворот). В добровільному порядку відповідачем заборгованість не погашена. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~розподіл природного газу є однією з комунальних послуг.\~ Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~7, ч. 1 ст.\~9\~вказаного\~Закону\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~Згідно зі ст.\~629, ч. 2 ст.\~634 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У пункті 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. \~Відповідач скориставшись послугами Сумської філії\~ТОВ«Газорозподільні\~мережі України» з розподілу природного газу, належним чином не виконував своїх обов`язків з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01.10.2023 по 31.05.2025 рок утворилася заборгованість в розмірі 3127,51 грн Належними та допустимими доказами розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Суд не погоджується з доводами відповідача щодо неукладення ним договору з позивачем, оскільки він не підписував будь\~який договір з ТОВ «Газорозподільні мережі України». Відповідач вчинив певні дії, а саме 01.05.2024 року самостійно відправив показники лічильника, тобто зафіксував облік (у тому числі приладовий) природного газу та передав його Оператору ГРМ. Тобто, вбачається зміна показників лічильна, яка була зафіксована і передана споживачем позивачу\~Оператору ГРМ. Суд вважає, що вказаним діями відповідача підтверджується факт приєднання споживача до умов договору (акцептування договору). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). До таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.11.2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21) та від 14.09.2022 року у справі № 717/341/21 (провадження № 61-20726св21). Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі № 161/11800/19 (провадження № 14-119цс20). [PERSON] не висловив своєї незгоди приєднуватися до умов договору розподілу природного газу, оскільки не подав до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, як це передбачено пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ. Відповідач не надав суду доказів того, що не користувався у власному будинку природним газом, який розподіляє Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України». Як вже зазначалося вище відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , тому саме на нього покладено обов`язок щодо оплати комунальних послуг. Особовий рахунок [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Суд зауважує, що обставини через які [PERSON] , як фактичний споживач природного газу, не здійснив дій щодо переоформлення особового рахунку на своє ім`я,\~не є такими,\~що звільняють його від оплати послуг за розподіл природного газу, а тому твердження відповідача в цій частині суперечать також є необґрунтованими, оскільки не узгоджуються з нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Інші доводи відповідача викладені у відзиві суд не приймає до уваги, \~базуються на суб`єктивному сприйнятті відповідачем норм і положень чинного законодавства та спрямовані на ухилення відповідача від виконання зобов`язання. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved