Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтаві ради. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] у період з 09.08.2012 по 30.07.2015. У шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 06.02.2013. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 по справі № 546/627/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.09.2015 по справі № 546/628/15-ц присуджено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.09.2024 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 193366,25 грн. Позивачка вказала, що син [PERSON] проживає разом з нею, з моменту народження сина відповідач [PERSON] почав ухилятися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, після розірвання шлюбу життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, матеріально дитину не забезпечує. На підставі викладеного просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Ухвалою суду від 07.01.2025 року було відкрите провадження у цивільній справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.05.2025 підготовче провадження в даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 06.08.2025 до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Судові повістки, надіслані відповідачу на адресу реєстрації, повернулися до суду з відміткою пошти - адресат відсутній за вказаною адресою. Про причини неявки суд не повідомив. Не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтаві ради у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. 22.04.2025 року подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати без її участі, при вирішенні питання, що стосуються даної справи, покладається на розсуд суду та просить винести рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.02.2013 Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , позивачка [PERSON] є його матір`ю. Згідно копій довідок, наданих 16.08.2024 Полтавською територіальною громадою, позивачка [PERSON] та її син [PERSON] проживають за однією адресою: [ADDRESS] . Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 по справі № 546/627/15-ц шлюб, укладений 09.08.2012 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 62, розірвано. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.09.2015 по справі № 546/628/15-ц присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії довідки Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 13404 від 26.09.2024 на виконанні перебуває виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2/546/282/15, виданого 05.10.2015 Решетилівським районним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2024 становить 193 366,25 грн. Згідно копії довідки № 01-20/505 від 01.10.2024 неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , з 2019 року навчається у Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 28 Полтавської міської ради Полтавської області», батько дитини [PERSON] батьківські збори не відвідував, жодного разу не приходив до школи, не спілкувався з учителями, навчанням сина за весь час навчання в школі не цікавився. У висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради 08.04.2025 № 70, вказано, що [PERSON] особисто виховує сина, створює йому належні умови виховання, утримує його, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини. З метою обстеження умова проживання [PERSON] та з`ясування його думки щодо позбавлення батьківських прав було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за даною адресою проживають батьки відповідача. Мати [PERSON] повідомила, що син за вказаною адресою не проживає, з батьками майже не спілкується, його місцезнаходження їм невідоме. З [PERSON] поспілкуватися не вдалося, на телефонні дзвінки не відповідає, з`ясувати його думку щодо позбавлення батьківських прав неможливо. Вказано, що відповідно до довідки № 13404 від 26.09.2024 Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2024 на загальну суму 193 366,25 грн. Крім того, згідно довідки № 01-20/505 від 01.10.2024 комунального закладу Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 28 Полтавської міської ради, [PERSON] батьківські збори не відвідував, жодного разу не приходив до школи, не спілкувався з учителями, навчанням сина за весь час навчання в школі не цікавився. [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Частиною 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до правових висновків Верховного Суду (наприклад, постанова від 28 січня 2021 року у справі №753/6498/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] свідомо нехтував своїми обов`язками щодо виховання свого сина та ухилявся від вказаних обов`язків, у зв`язку з чим наявні передбачені законодавством підстави для позбавлення його батьківських прав. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , задовольнити. За подання позовної вимоги про позбавлення батьківських прав позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., які остання просить стягнути з відповідача на свою користь. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, з врахуванням задоволення позову судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений позивачкою за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved