Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Адвокат Тараненко А. І., який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернувся через систему «Електронний суд» до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 18 листопада 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №183676448 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами вказаного договору сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 16800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій Відповідача, 18.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 16800,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. На підставі договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», додаткових угод, якими було продовжено строк дії договору факторингу, а також реєстру прав вимоги №169 від 18.01.2022 року до вказаного договору, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №183676448. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, в подальшому укладено ряд додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 року вказаного до договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. На підставі договору факторингу №29/05/25-Е, укладеного 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «Ейс», а також реєстру боржників до вказаного договору, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №183676448 у розмірі 60322,08 грн. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором №183676448 від 18.11.2021р. становить 60322,08 грн., яка складається з наступного: 16800,00 грн. заборгованість по кредиту; 43522,08 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з (викликом) повідомленням сторін в судове засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання ухвали суду 01 липня 2025 року від «Універсал банк» до суду надійшла витребувана інформація. Представником відповідача подано до суду додаткові пояснення по суті позовних вимог, згідно яких заперечує щодо розрахунку відсотків за користування кредитними коштами, які подав позивач, вказуючи згідно договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитна лінія надавалась на 30 днів з дати отримання кредиту. Доказів ініціювання позичальником продовження строку користування позикою та зміну дати повернення суми кредиту позивачем не надано. Нарахування позивачем відсотків поза строком дії договору безпідставне та не грунтується на вимогах закону. Таким чином, заборгованість відповідача складає 26779,20 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 16800,00 грн, заборгованості за процентами 9979,20 (30 днів х 332,68 (1,98%), а не 60322,08 грн, як заявляє позивач. Заявлені позивачем до стягнення витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вищезазначеної справи становлять 7 000,00 грн. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час. Таким чином, для адвоката дана справа є звичайним спором простої складності та не потребувала значного обсягу часу для підготовки та звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Окрім того, ознайомлення з матеріалами справи та складання позову не передбачають такого обсягу роботи та витрат, що зазначені у розрахунку, є неспівмірними зі складністю справи, а відтак повному відшкодуванню не підлягають. Просить зменшити розмір витрат на правову допомогу з 7000,00 гривень до 1000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідач в судовому засідання в судовому засідання надала пояснення згідно поданих заперечень. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 18.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №183676448, який підписаний, зокрема, відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV32ZЕ5. (а.с.13-17). Відповідно до п. 1.1. 1.11.\~договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 16800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 16800,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 18.12.2021. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі -\~дисконтний період),\~а саме до 18.12.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Згідно п.1.9 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70% річних, що становить 1,98% від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,20% річних, що становить 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2,10% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно з п. 1.14.1 1.14.2.\~договору орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 19320,00 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2520,00 грн та суму кредиту у розмірі 16800,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 447,63% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 115,00% від суми першого траншу. У разі настання передбаченої п. 1.9.3. договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в п. 1.2. договору строк, у розмірі що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість кредиту складе 26779,20 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 9979,20 грн та суму кредиту у розмірі 19800,00 грн. Відповідно до п.5.1. \~договору невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розмішений на сайті кредитодавця:\~www.moneweo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно- телекомунікаційній системі товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 18.11.2021, [PERSON] звернулася до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою про отримання грошових коштів в сумі 16800,00 грн, строк кредиту 30, зазначено номер карти 5375-41хх-хххх-4017. (а.с.25). Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», позичальник [PERSON] 18.11.2021 о 13:17 подала заявку на отримання кредиту, договір відправлено позичальнику 18.11.2021, акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором MNV32ZЕ5 відбувся 18.11.2021 о 13:17:47, номер телефону [NUMBER] , ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариством 18.11.2021 13:18:41, перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 18.11.2021 о 13:19:15 год (а.с.28). Відповідно до платіжного доручення №9еа78743-54df-40f8-8fdc-54226ab5039b від 18.11.2021 на картку №5375-41хх-хххх-4017, належну [PERSON] , 18.11.2021 було перераховано грошові кошти в сумі 16800,00 грн, призначення платежу: переказ коштів згідно договору №183676448 від 18.11.2021, [PERSON] , код 3551212386, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-4017, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 36). Згідно з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №183676448 від 18.11.2021, який підписаний відповідачем із застосовуванням одноразового ідентифікатора, сторони погодили наступні умови: тип кредиту кредитна лінія, сума/ліміт кредиту грн 100 22 000,00 грн, строк кредитування 1 65 днів (з можливістю продовження строку), мету отримання кредиту споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайті\~www.moneyveo.ua\~або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3 х днів, процентна ставка, процентів річних: дисконтна процента ставка: 3,65% - 722,7%, індивідуальна процентна ставка: 361,35% - 722,7%; базова процентна ставка: 722,7%;тип процентної ставки фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) 1 180,00 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 649%. Дана інформація зберігає чинність та є актуальною до 23.11.2021 (а.с.12-13). Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк» №БТ/Е- від 30.06.2025, наданої на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2025 року, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] , 18.11.2021 на платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] надійшли грошові кошти в сумі 16800,00 грн. (а.с.113) Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №183676448 від 18.11.2021 становить 41798,40 грн, з яких: 16800,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 25499,04 грн заборгованість за процентами (а.с.91). Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 18.11.2021 укладено договір кредитної лінії №183676448 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на платіжну картку, що належить [PERSON] , перерахувало кредитні кошти в сумі 16800,00 грн. Як встановлено зі змісту договору, кредит був наданий позичальнику (позивачу) виключно за допомогою веб - сайту кредитодавця (відповідача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором на реквізити платіжної картки вказаної клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень ч. 1, 2 ст.\~207, п. 2 ч. 1 ст.\~208 ЦК України\~правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 3 Закону електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 Закону передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.\~\~ Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеним у відповідності до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що "Манівео швидка фінансова допомога" отримало персональні дані відповідача [PERSON] та використало їх у власних цілях. Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним договором, сплату нарахованих за період користування відсотків, комісії, неустойка та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. [PERSON] , підписавши вказаний договір, надала згоду на отримання та повернення позики і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 28.11.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт), укладено договір факторингу №28/1118-01 (із додатками), відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.53-57). Згідно з розділом 2 Договору факторингу № 28/1118-01 предметом договору є відступлення фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Відповідно до розділу 4 договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій в додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги. В подальшому додатковими угодами до договору факторингу №28/1118-01 №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 продовжувались строки договору та договір факторингу викладався в новій редакції, зокрема і порядок відступлення права вимоги, доповнено умовою, що право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру права вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а.с.59-65). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №169 від 18.01.2022, на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №183676448 від 18.11.2021, заборгованість по основному боргу 16800,00 грн, заборгованість по відсоткам 25499,04 грн, загальна заборгованість відступленої грошової вимоги 48 631,40 грн. (а.с.73-74). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон плюс», заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №183676448 від 18.11.2021 становить 60322,08 грн, з яких: 16800,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 43522,08 грн заборгованість за процентами (а.с.92). 05.08.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (клієнт), укладено договір факторингу №05/0820-01 (із додатками), відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.66-71). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023, на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №183676448 від 18.11.2021, заборгованість по основному боргу 16800,00 грн, заборгованість по відсоткам 43522,08 грн, загальна заборгованість відступленої грошової вимоги 60322,08 грн (а.с.84-85). 29.05.2025\~між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт), укладено договір факторингу № 29/05/25-Е (із додатками), відповідно до якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 75-80). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «Ейс» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №183676448 від 18.11.2021, заборгованість по основному боргу 16800,00 грн, заборгованість по відсоткам 43522,08 грн, загальна заборгованість відступленої грошової вимоги 60322,08 грн (а.с.90). Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті\~516, частини другої статті\~517 ЦК України\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. Оскільки, позивач ТОВ «ФК «Ейс» на підставі договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», яке на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «Таліон плюс», яке на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між первісним кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] , тому у нього, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів про визнання договорів факторингу: №29/05/25-Е від 29.05.2025, №05/0820-01 від 05.08.2020, №28/1118-01 від 28.11.2018 недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ні на рахунки ТОВ «Таліон плюс», ні на рахунки ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ні на рахунки позивача. Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2\~ст.1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями\~ст.1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повністю виконала свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] та перерахувала на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 16800,00 грн. Факт підписання сторонами договору кредитної лінії №183676448 від 18.11.2021 та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надається кредит строком на 30 днів, до 18.12.2021. Згідно з\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1\~ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув. Доказів на спростування отримання кредиту в сумі 16800,00 грн відповідачем не надано. Згідно з розрахунком заборгованості за договором тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг, не погашена, сума боргу становить 16800,00 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №183676448 від 18.11.2021 станом на 05.06.2025 заборгованість за договором не погашена та становить: 16800,00 грн прострочене тіло; 43522,08 грн прострочені відсотки, разом 60322,08 грн. Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі\~16800,00 грн. ТОВ «ФК «ЕЙС», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості за відсотками у розмірі 43522,08 грн. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору кредитної лінії №183676448 від 18.11.2021. Згідно з умовами договору строк дії договору становить 30 днів, тобто до 18.12.2021. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12\~(провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №18367648 від 18.11.2021 заборгованість відповідача [PERSON] складається з заборгованості за процентами в розмірі 43522,08 грн. Разом з тим, суд не може погодитись з таким розрахунком позивача з огляду на наступне. Термін дії договору становить 30 днів з 18.11.2021 до 18.12.2021, і саме за цей період кредитор має право на одержання від позичальника відсотків, а тому суд вважає за необхідне стягнути із відповідача узгоджену суму процентів у розмірі 9979,20 грн (16800,00 грн х 1,98% х 30). Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають до часткового задоволення у розмірі\~9979,20 грн. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимогами про стягнення заборгованості за договором:\~по тілу кредиту в розмірі\~ 16800,00 грн, по нарахованим відсоткам в розмірі\~9979,20 грн, а\~всього 26779,20 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1084,27 грн. (26779,20 х 2442,40 / 60322,08). Крім цього, представник позивача просить суд стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно із частинами 1, 2\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8\~ст. 141 ЦПК України). Частиною 3\~ст.137 ЦПК України\~унормовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді ТзОВ «ФК «Ейс» надано: договір №29/05/25-01 про надання правничої допомоги від 29 травня 2025 року, укладений з Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» (а.с.94-95), додаткову угоду №25770539633 до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року (а.с.96), акт прийому-передачі виконаних робіт згідно договору №29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с.97), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 Тараненко А.І. (а.с.98) Суд при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим\~\~(п. 268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4\~ст.137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.202 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Верховний Суд також часто підкреслював необхідність детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15). Для включення всієї суми витрат на правову допомогу у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статей\~137,\~141 ЦПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою. Тож, у справі, яка розглядається, суд дійшов висновку про те, що справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, відтак визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності, суд вважає, що з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Ейс» підлягає стягненню 3 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial