Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Заявник повторно звернувся до суду із вищевказаною заявою, поданою в порядку окремого провадження та просить продовжити строк дії рішення про визнання своєї тещі - [PERSON] недієздатною. В заяві зазначає, що [PERSON] , [INFO] доводиться заявнику тещею, є інвалідом ІІ групи, яку надала їй психіатрична МСЕК, надалі страждає стійким хронічним психічним розладом, діагноз експертизи деменція, вказане захворювання позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними самостійно, є інвалідом ІІ групи, має стійкі психічні розлади, не розуміє наслідки своїх дій. З вказаних підстав заявник просить задовольнити заяву. Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження, призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що відповідно до заяви, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Скелювате, Вільнянського району, Запорізької області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є інвалідом ІІ групи та є тещею [PERSON] . Судом встановлено та підтверджено рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя , що заявник здійснює догляд та піклування за своєю тещею. За змістом ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 219 від 05.06.2025 року, [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, атрофічного). Тому, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, що передбачено ч.1 ст. 41 ЦК України. З норм ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч.1 ст. 300 ЦПК України виходить, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Крім того, ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Так, згідно з поданням, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району орган опіки та піклування, просять призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] відповідає вимогам, встановленим ст. 63 ЦК України, може бути призначений опікуном, оскільки має повну цивільну дієздатність, перебуває у сімейних відносинах з підопічним, є єдиною особою, яка може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи заявника, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад [PERSON] , внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому встановлено підстави для визнання її недієздатною та призначення заявника опікуном. Аналізуючи наведене, суд вважає, що заявлені вимоги є законними та підтверджені письмовими доказами, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. За змістом ч.ч. 6,7 ст. 300 ЦПК України, суд вважає за необхідне визначити максимальний строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною на два роки, враховуючи положення ч.1 ст. 40 ЦК України. Крім того, слід роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч.6 цієї статті. За нормою ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тобто, їх необхідно залишити за заявником. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною (проведення експертизи), відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved