Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена заява, в якій заявниця просить встановити факт смерті [INFO] громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказує про те, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України підтверджується: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ; медичним свідоцтвом про смерть (форма № 106/у серія 21 № 201103562) від 14.07.2025 р.. Проте, вищевказані документи не є підставою для реєстрації смерті [PERSON] органом державної реєстрації актів цивільного стану за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. До суду направила заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа\~ Ірпінський\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Бучанському\~районі Київської\~області Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ)\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про місце,\~дату та\~час судового\~розгляду повідомлені\~належним чином, до суду направили заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Так, судом встановлено, що заявниця, [PERSON] , народилася [INFO] в місті Донецьк Донецької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 06.07.2022 року органом 8029. [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.1984 року. [PERSON] народилась [INFO] в місті Донецьк, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16.02.2001 року Кіровським РВ МУ УУМВС України в Донецькій області. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Донецьк Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану Донецкої Народної Республіки 15 липня 2025 р.; \~ \~ \~ \~копією медичного свідоцтва про смерть форми № 106/у серії 21 № 201103562 від 14.07.2025 р., виданої Республіканским бюро судово-медичної експертизи. З 24 лютого 2022 року у зв`язку з збройною агресією російської федерації на території України ведуться бойові дії. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб. За змістом ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (остання ред. - від 04.07.2025 року): вся територія Донецького району є територією України, яка тимчасово окупована Російською Федерацією. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 2 та 3 цієї статті передбачає, що будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 2 частини 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено неможливість отримати у м. Донецьку Донецької області необхідних документів для реєстрації факту смерті [PERSON] , що виникла у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також судом враховано, що факт смерті [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Оскільки, заявниця не має можливості надати для реєстрації смерті матері документів встановленого законодавством України зразка, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин, існують підстави для встановлення факту смерті громадянки України, [PERSON] , [INFO] , місце народження: Донецька область, місто Донецьк, яка померла [INFO] , місце смерті: Україна, Донецька область, місто Донецьк. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України \~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved