Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4152501 від 22.02.2022 у сумі 31 350 грн 34 коп. та судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 22.02.2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4152501 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. За умовами договору позичальникові надано кредит у розмірі 6 100 грн на умовах строковості, зворотності, платності зі строком повернення до 09.03.2022 (15 днів). Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором та 22.02.2022 перерахував грошові кошти в сумі 6 100 грн на банківський рахунок позичальника, що підтверджується довідкою провайдера. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 31 350 грн 34 коп., яка складається з: 6 100 грн заборгованість за кредитом; 25 250,34 грн заборгованість за несплаченими відсотками. Між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 02.11.2022 було укладено договір факторингу №02-11/2022, за умовами якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 02.11.2022 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] на суму 31 350 грн 34 коп. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 31 350 грн 34 коп. та понесений судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Ухвалою суду від 06.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог в частині стягнення з нього тіла кредиту, не надавши відзиву на позов, клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, за відсутності відзиву відповідача суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 22.02.2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4152501. Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 6 100 грн, строком на 15 днів до 09.03.2022. Договір підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора j34170. Кредитодавцем були виконані умови договору та перераховані грошові кошти у розмірі 6 100 грн на рахунок позичальника, що підтверджується довідкою ТОВ Універсальні платіжні рішення. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІФОЮ», відповідачу здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Загальна заборгованість [PERSON] , згідно з розрахунком, станом на 02.11.2022 становить 31 350 грн 34 коп., з яких 6 100 грн основна сума боргу, 25 250 грн 34 коп. сума заборгованості за відсотками. Між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 02.11.2022 було укладено договір факторингу №02-11/2022. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників від 02.11.2022 від ТОВ «МАНІФОЮ» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4152501 на суму 31 350 грн 34 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що може включати електронну форму з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем (ст. 639 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до письмового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного. Із наданих позивачем та досліджених судом документів установлено, що відповідачу на підставі укладеного кредитного договору були надані кошти у розмірі 6 100 грн, які відповідач у строки, встановлені умовами договору, тобто до 09.03.2022, не повернув, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків, суд виходить із відсоткової ставки, передбаченої умовами кредитного договору, та строком користування кредитними коштами. Умовами договору № 4152501 від 22.02.2022 передбачено строк користування кредитними коштами 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,17% за добу протягом дисконтного періоду до 09.03.2022. Доказів, що строк кредитування продовжувався, позивачем не надано. Відповідно до п. 1.9.3 договору, у разі невиконання позичальником умов дисконтного періоду (несвоєчасна сплата відсотків чи основної суми), проценти за весь дисконтний період нараховуються за базовою ставкою 1,70% за добу з дати надання кредиту. Оскільки відповідач не виконав зобов`язань щодо своєчасного погашення кредиту чи відсотків, проценти за дисконтний період підлягають перерахунку за базовою ставкою. Таким чином, сума відсотків за 15 днів становить 1 545 грн 50 коп. (6 100 грн ? 1,70% ? 15 днів). Відповідно до усталеної судової практики, після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом. У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Ця правова позиція підтверджується постановами Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, від 23.06.2020 у справі № 536/раху/15-ц, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц. Таким чином, нарахування відсотків після спливу строку користування кредитними коштами після 09.03.2022 є безпідставним. Поряд із цим судом було досліджено питання, чи продовжувався строк кредитування. За результатами дослідження наданих доказів суд встановив, що згідно розділу 4 Договору пролонгація кредитування можлива за певних обставин, зокрема, наступні пункти передбачають: 4.1. Позичальник чи Позикодавець не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку. 4.2. Строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення Сторонами відповідної Додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей Договір позики. 4.3. Укладення Додаткової угоди щодо продовження строку позики можливе виключно за ініціативи Позичальника, шляхом попередньої оплати суми процентів та подальшим обранням опції в Особистому кабінеті щодо ініціювання продовження строку позики. Після опрацювання такої ініціативи Позичальника Товариство направляє Позичальнику (шляхом розміщення в Особистому кабінеті) для вивчення та підписання відповідну Додаткову угоду. Доказів, які б підтверджували укладення між сторонами Додаткової угоди про продовження строку позики - позивачем не надано. Отже, заявлені вимоги про стягнення відсотків підлягають задоволенню лише у розмірі 1 545 грн 50 коп. Позивач не заявляв вимог про стягнення індексу інфляції та 3% річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України, тому суд не розглядає ці питання відповідно до принципу диспозитивності передбачених ст. 13 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення на загальну суму 7 645 грн 50 коп, з яких: 6 100 грн основна сума боргу; 1 545 грн 50 коп. заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було сплачено 2 422 грн 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, розмір сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, становить 590,79 грн.

Outcome: partial