Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Лиманської селищної ради Одеської області, в якому просить суд: -встановити факт, що [PERSON] [INFO] , постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] по день смерті [PERSON] - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини. -визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2.1428 га, кадастровий номер 5123955400:01:001:0259, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON] і яку успадкувала при житті його мати [PERSON] . В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,1428 га кадастровий номер 5123955400:01:001:0259, яка розташована на території Лиманської селищної ради, яку вона успадкувала при житті після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] , подавши заяву до нотаріальної контори, однак прийнявши спадщину при житті не встигла її оформити на своє ім`я. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №897022, виданого Роздільнянською РДА 17.03.2006 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 26.03.2012 року, яким дану земельну ділянку площею 2.14 га, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, вона заповіла йому. Він спадщину після [PERSON] прийняв в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживав зі спадкодавцем на день її смерті. [PERSON] була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . Після смерті сина та чоловіка, проживала у будинку сама, хворіла на цукровий діабет та стенокардію, часто втрачала свідомість, тому з січня 2018 року за його пропозицією переїхала у його житловий будинок та постійно по день смерті [INFO] проживала разом з ним його будинку за адресою [ADDRESS] . Потім він звернувся до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М., з заявою про прийняття даної спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано у судовому порядку встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі наданих ним доказів просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті та визнати за ним право власності по праву спадкування за заповітом на спадщину у виді земельної ділянки. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання цією ж ухвалою витребувано докази по справі. (а.с.19) Ухвалою суду від 05.08.2025 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду. Витребувано копію спадкової справи.(а.с.34,37-52) Позиції сторін в судовому засіданні. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. (а.с. 32) Представник Лиманської селищної ради в судове засідання на виклик суду не прибув, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.(а.с. 31) Суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторін на підставі наданих у справі доказів. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Роздільнянським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 522 від 28.09.2018 року.(а.с.9) У [PERSON] був син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №106 від 01.12.1964 року. (а.с. 47) [PERSON] при житті на праві власності належала земельна ділянка площею 2.1428 га, кадастровий номер 5123955400:01:001:0259, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області для ведення товарногосільськогосподарськоговиробництва, що підтверджуєтьсякопією Державного акту про право приватної власності на землю серії ЯБ №897022, виданого Роздільнянською РДА 17.03.2006 року.(а.с.12) Згідно Витягу № НВ-9970484352025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11.07.2025 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянкиза кадастровим номером 5123955400:01:001:0259, складає 85098,25 грн. (а.с. 13) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Кучурганської сільськоїради Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №30 від 06.07.2011 року. (а.с. 41) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були: -його мати [PERSON] , яка спадщину прийняла , подавши відповідно заяву до нотаріальної контори 26.03.2012 року, на підставі її заяви була заведена спадкова справа №45/2012: -його син [PERSON] , який в установлений 6-ти місячний строк відмовився від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву у нотаріальну контору.(а.с. 40) Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняла його мати [PERSON] , одна не встигла при житті отримати свідоцтво про право на спадщину і померла. Тому після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2,1428 га, кадастровий номер 5123955400:01:001:0259. За життя [PERSON] склала заповіт від 26.03.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М., яким дану земельну ділянку площею 2.1428 га, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області вона заповіла [PERSON] [INFO] .(а.с.15) Згідно довідки Лиманської селищної ради від 14.07.2025 року №1315 [PERSON] , була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] .(а.с.16) Між тим згідно довідки Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1311 від11.07.2025 року [PERSON] в зв`язку з хворобою з січня 2018 року до дня своєї смерті постійно проживала у будинку [PERSON] за адресою по [ADDRESS] . [PERSON] доглядав її , купував ліки, одяг, продукти, за власні кошти організував поховання. (а.с.17) Дані обставини також підтверджено письмовими показами свідків [PERSON] , мешканки с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області та [PERSON] , дружини [PERSON] , які підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з січня 2018 року по день смерті в будинку позивача.(а.с.27,23) [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак листом приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М. за № 405/01-16 від 28.04.2025 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано у судовому порядку визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, або встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.(а.с. 7) Нормативно правове обгрунтування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст. ст. 315,319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Так дані спірні відносини виникли із спадкових правовідносин Згідност. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1268\~ЦК України,\~передбачає,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина третя статті 1268\~ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця, не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сам по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердження/ обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини(місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території яке особа проживає строком понад шість місяців на рік), якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимимі доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07 червня 2022 року справі № 175/4514/20 та у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17. Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5 визначено що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживанні доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванні про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Згідно положень пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва «про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільний правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Верховний Суд в постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, зауважив, що суд може визнати право власності на спадкове майно, лише якщо його неможливо оформити в нотаріальному порядку. Висновки суду. Суд, давши оцінку обгрунтованності заявленого позову, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Суд , на підставі наданих у справі доказів, встановим, що [PERSON] при житті успадкувала після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] земельну ділянку площею 2,1428 га, кадастровий номер 5123955400:01:001:0259 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала на праві власності [PERSON] , померлому [INFO] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №897022, так як прийняла спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст. 1270 ЦК України, подавши відповідну заяву до нотаріуса та відкривши спадкову справу. В свою чергу син спадкодавця [PERSON] в установленому законом порядку від прийняття спадщини відмовився , про що свідчить його заява, наявна в матеріалах спадкової справи. Не дивлячись на те, що при житті [PERSON] не оформила дану земельну ділянку, не отримала свідоцтво про право на спадщину, не зареєструвала її в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на своє ім`я, суд вважає, що вона є її власністю і після її смерті входить до складу спадкового майна. Також при житті вона розпорядилася даною земельною ділянкою і склала нотаріально посвідчений заповіт від 26.03.2012 року у встановленому законом порядку, яким заповіла її [PERSON] . Також на\~підставі наданих\~суду доказів\~позивач довів,\~що спадщину\~після смерті\~ [PERSON] \~він прийняв\~в порядку\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України,\~так як\~постійно проживав\~з нею\~на час\~відкриття спадщини,\~тобто на\~день смерті\~ [PERSON] \~станом на\~ [INFO] \~у його\~будинку за адресою [ADDRESS] . Даний висноввок суду грунтується як на довідіці, наданій суду з місця проживання, так і підтверджений показами свідків. Суд, проаналізувавши зміст наведених вище норм закону та прецедентну судову практику, приходить до висновку, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця у спадкодавця на момент його смерті, так і факт проживання спадкодавця у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця. Тому заява позивача в частині встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має суттєве юридичне значення у даному спорі, дані вимоги доведені, а тому підлягають задоволенню. Відтак [PERSON] \~ прийняв\~спадщину після\~смерті спадкодавця,\~ позивач довів правомірність заявлених ним позовних вимог і за ним належить визнати право власності по праву спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,1428 га, кадастровий номер 5123955400:01:001:0259 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала на праві власності [PERSON] , померлому [INFO] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №897022, виданого Роздільнянською районною державною адміністрацією 17.03.2006 року та яку спадкувала після його смерті мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Судовий збір по справі сплачено позивачем при звереннні до суду.

Outcome: approved