Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

19.06.2023\~р.\~до суду\~поступила позовна\~заява \~ [PERSON] ,\~яка була\~обґрунтована тим,\~що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.08.2021р. по цивільній справі №509/4277/16, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені, крім вимоги про стягнення моральної шкоди яка постановою Одеського апеляційного суду від 25.01.2023р, була скасована, відповідачка була зобов`язана: усунути перешкоди у користуванні позивачкою належною їй земельною ділянкою; знести прибудову - коридор №3-7 площею 9,2 кв.м,; забезпечити вільний доступ [PERSON] до зовнішніх стін прибудов під літ. «А1» та літ «а1» житлового будинку [ADDRESS] ; зменшити площу належного їй приміщення «№3-3» з 17,5 квадратних метрів до 15,3 квадратних метрів; звільнити захоплену нею частину належної [PERSON] земельної ділянки площею 6 квадратних метрів та сплатити понесені [PERSON] судові витрати в загальній сумі 22\~022,80 гривень. Не виконавши рішення суду від 30.08.2024р. [PERSON] виготовила новий технічний паспорт і звернулася до державного реєстратора Соломикіної І.С., яка зареєструвала право власності [PERSON] без врахування змін у об`єктах нерухомості та виконання інших приписів суду, які була повинна здійснити відповідачка відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.08.2021р. Вважаючи, що реєстрація відповідачкою права власності без виконання обов`язків, які були встановлені рішенням суду від 30.08.2021р. продовжують порушувати її майнові права, Мелькова К.О. просила суд: визнати протиправним\~і скасувати\~рішення державного\~реєстратора про\~державну реєстрацію\~прав власності\~ [PERSON] \~на її\~жилий будинок\~та скасувати\~запис про\~право власності;\~зобов`язати державного\~реєстратора Соломикіну\~І.С. внести відомості про скасування права власності [PERSON] на її жилий будинок; стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати в орієнтовній сумі 42177,40 гривень. \~ \~ \~ \~Представником відповідача адвокатом Білоус І.І. на позовну заяву був поданий відзив у якому висловлені заперечення та вказано, що: позовна заява не містить інформації щодо наявності перешкод; позовні вимоги стосуються дій державного реєстратора і не стосуються дій відповідачки; до [PERSON] не заявлено жодної вимоги крім стягнення судового збору; будинок належний [PERSON] не є спірними нерухомим майном; позивачем не доведено, що реєстрацією прав власності відповідачки порушені права власності позивачки; заявлені позовні вимоги не є ефективними засобами захисту порушених прав та інтересів оскільки не відповідають змісту порушених прав та інтересів; право власності відповідача не є предметом спору; позивачем не вказано жодної підстави, передбаченої законом для відмови [PERSON] у реєстрації права власності. В зв`язку з викладеним представник позивача просив суд у задоволенні позовних вимог позивачки відмовити і стягнути з позивачки [PERSON] на користь [PERSON] 20000,00 тисяч гривень судових витрат, які пов`язані з оплатою нею отриманої професійної правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіна І.С. своїм процесуальним правом не скористалася і відзиву на позовну заяву суду не надала. У судове засідання державний реєстратор Соломикіна І.С. не з`явилась про дату та місце розгляду справи сповіщена належним чином, заяви про відкладення справи до суду не подала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача по справі державного реєстратора Соломикіної І.С. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Батурін С.Є. позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі з мотивів викладених у позовної заяві та інших наданих ним процесуальних документах. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Тимофієнко О.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та інших процесуальних документів, які надані суду представником [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в зв`язку з наступним: \~ \~ \~ \~Згідно ст.4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист та на звернення до суду з метою захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 12,13, 43, 76-81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених вимог, а кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення шляхом надання суду належних, допустимих, достовірних доказів, яких має бути достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.08.2021 року, [PERSON] було встановлено, що відповідачка [PERSON] без отримання відповідних дозволів на будівництво господарських будівель та реконструкцію свого будинку у 2014р. почала самовільно будувати нові господарські будівлі та реконструювати приміщення у своєму будинку [ADDRESS] , що потягло за собою порушення прав власності [PERSON] .. Крім того, внаслідок цих будівельних робіт була захоплена частина земельної ділянки, яка належить [PERSON] та створені інші перешкоди у користуванні нею її будинком. Після звернення [PERSON] у листопаді 2016р. до суду з метою захисту своїх порушених прав суд 30.08.2021р. ухвалив рішення за яким [PERSON] була зобов`язана: - усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належною їй земельною ділянкою площею 0,1464 га з кадастровим номером 5123783500:02:002: 020867821, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав [PERSON] - знести прибудову - коридор №3-7 площею 9,2 кв.м, яка позначена літерою «а3» у техпаспорті [PERSON] від 10.06.2016р., яка побудована на частині земельної ділянки належної [PERSON] та яка перешкоджає доступу природного освітлення до належних [PERSON] приміщень 2-4 та 2-8 будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~- забезпечити вільний доступ [PERSON] до зовнішніх стін прибудов під літ. «А1» та літ «а1» житлового будинку [ADDRESS] по вказаній адресі зі сторони земельної ділянки будинку [ADDRESS] належного [PERSON] шляхом відновлення проходу між прибудовою під літ «А1» будинку [ADDRESS] та прибудовою «А2» будинку [ADDRESS] , для чого зобов`язати її зменшити довжину стіни приміщень №3-3, №3-4 та №3-5 на 0,54 метри та знесення даху над цим проходом; - зменшити площу належного їй приміщення «№3-3» з 17,5 квадратних метрів до 15,3 квадратних метрів. - звільнити захоплену нею частину належної [PERSON] земельної ділянки площею 6 квадратних метрів. - стягнути з неї на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 25000,00 гривень. -\~стягнути з\~неї на користь\~ [PERSON] \~судові витрати,\~а саме:\~судовий збір,\~в сумі\~1522,80\~(одна\~тисяча п`ятсот\~двадцять дві\~грн 80\~коп)\~гривень;\~витрати пов`язані\~з оплати\~виготовлення «Технічного\~звіту,\~щодо виконання\~топографо-геодезичних\~робіт по\~зйомці земельної\~ділянки [PERSON] »\~в розмірі\~3500,00\~(три\~тисячі п`ятсот)\~гривень та\~з оплати\~судової будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертиз в\~розмірі 4500,00\~(\~чотири тисячі\~п`ятсот) гривень, а загалом 8000,00 (вісім тисяч) гривень та витрати за надання правничої допомоги в загальному розмірі 12500,00 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень (а.с.10-15). Постановою Одеського апеляційного суду від 25.01.2023р. рішення суду І-ої інстанції було змінено - у задоволенні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди було відмовлено, а решту позовних вимог, які були задоволені Рішенням Овідіопольського районного суду від 30.08.2021р. апеляційний суд залишив без змін (а.с.16-21). Верховний Суд своєю ухвалою від 13.04.2023р. у відкритті касаційного провадження по справі №509/4277/16 відмовив в зв`язку з відсутністю підстав для перегляду справи у касаційному порядку (а.с.22-24). Відтак, оскільки рішення Овідіопольського районного суду від 30.08.2021 р. набрало законної чинності, то воно підлягало і підлягає виконанню у повному обсязі за винятком відшкодування моральної шкоди. \~ \~ \~ \~ [PERSON] пропонувала відповідачці добровільно виконати рішення суду, що підтверджено наданою нею «Пропозицією щодо добровільного виконання рішень судів» від 19.03.2023р., однак її звернення з боку [PERSON] було залишено без уваги (а.с.25-27). \~ \~ \~ \~Так як [PERSON] добровільно не побажала виконати рішення суду, то [PERSON] звернулась до виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду і Овідіопольським ВДВС ПМУ МЮ (м.Одеса) 16.05.2023 року було відкрито сім виконавчих проваджень: ВП №71815571; ВП №71816633; ВП №71818829; ВП №71819197: ВП №71819682; ВП №71817659 та ВП №71818589, а на майно боржника [PERSON] був накладений арешт (а.с.28-30). \~ \~ \~ \~Не зважаючи на те, що рішення суду від 30.08.2021р. не було виконане, [PERSON] звернулась до державного реєстратор Соломикіної І.С. яка 11.04.2023р. на підставі її заяви прийняла рішення 367149430 про державну реєстрацію прав власності [PERSON] (а.с.91). \~ \~ \~ \~З наданої представником відповідача [PERSON] адвокатом Білоус І.І. копії реєстраційної справи 2718594951100 державного реєстратора Соломикіної І.С. вбачається, що [PERSON] 10.04.2023р. звернулась до реєстратора із заявою «Про державну реєстрацію прав» яка у цей день була зареєстрована за №54864821 (а.с.75). \~ \~ \~ \~До заяви була додане додаткове рішення Овідіопольського районного суду від 28.06.2018р. по справі 509/4646/13, яке було прийняте до рішення суду від 13.02.2044р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки майна яке перебуває спільній частковій власності та визнання права власності на майно (а.с.86, 87). Цим додатковим рішення було уточнене рішення суду від 13.02.2014р. і між сторонами були визначені конкретні приміщення з вказівкою їх розмірів, які виділялись сторонам згідно даних технічного паспорту, який був складений 04.02.1994р. фахівцями Овідіопольського РБТІ про що наголошено у додатковому рішенні. Крім того, до заяви про реєстрацію права власності від 10.04.203р. [PERSON] додала Технічний паспорт від 23.03.2023р. (витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 03.04.2023р.); рішення VІІ сесії VІІ скликання Прилиманської сільради від 16.09.2016р. про перейменування [ADDRESS] ; Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА №284983 від 30.06.2011р. та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №328692944 від 11.04.2023р. (а.с.78-90) З цих документів та Витягу з державного реєстру речових прав №328693961 від 11.04.2023р. (а.с.92) вбачається, що право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] зареєстровано на підставі додаткового рішення від 22.06.2018р. по справі 509/4646/13-ц відповідно до даних технічного паспорту, який був складений 04.02.1994р. фахівцями Овідіопольського РБТІ. Оскільки рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.08.2021р. встановлений факт самовільного з 2014р. будівництва [PERSON] , збільшення розмірів її приміщень, забудову проходу між будинками сторін, а також факт захоплення нею частини земельної ділянки, яка належить [PERSON] , і це рішення не виконане, то суд приходить до висновку, щодо безпідставності реєстрації прав власності [PERSON] за її заявою від 10.04.2023р.. Так, [PERSON] на момент звернення 10.04.2023р. із заявою до державного реєстратора про реєстрацію прав власності достовірно було відомо про невиконане нею рішення суду та наявності декількох виконавчих проваджень з примусового виконання цього рішення, тому суд вважає що вона свідомо не повідомила державного реєстратора по невідповідність даних у наданих нею документів до дійсних розмірів та конфігурації приміщень у належному їй будинку, а також не звільнення нею частини земельної ділянки [PERSON] , яка була захоплена [PERSON] під час самовільного будівництва. Таким чином державний реєстратор не був освіченим про наявність рішення суду від 30.08.2021р. по справі, а тому суд доходить до висновку, що нею було помилково прийняте рішення про реєстрацію прав власності [PERSON] на будинок. Посилання представника [PERSON] на те, що право власності було зареєстроване відповідно до додаткового рішення суду від 22.06.2018р. по справі 509/4646/13-ц суд до уваги не бере оскільки не виконане рішення суду від 30.08.2021р., а дані 1994року, які вказані у додатковому рішенні через самовільне будівництво не відповідають дійсним даним щодо розміру приміщень та земельних ділянок станом на 2023 рік. Факт невиконання рішення суду від 30.08.2021р. по справі 509/4277/16-ц станом на 11.04.2023р. (дата прийняття державним реєстратором оскарженого рішення про реєстрацію прав власності [PERSON] ) безспірно підтверджений ухвалою Овідіопольського районного суду від 06.02.2024 по справі №509/4277/16-ц яка була прийнята судом за заявою [PERSON] про відстрочення виконання рішення суду від 30.08.2021 року (а.с.120-123), Цією ухвалою суду від 06.02.2024р. було встановлено, що станом на 06.02.2024р. (дата прийняття ухвали) [PERSON] не виконала рішення суду від 30.08.2021р, а тому суд з урахуванням її майнового стану відстрочив його виконання до закінчення опалювального сезону, тобто до 15.04.2024 року. Більш того факт невиконання рішення суду від 30.08.2021р. був підтверджений Поданням головного державного виконавця Овідіопольського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса) Відвідчук К.Г. про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України, тобто за умисне невиконання та перешкоджання виконанню рішення суду (а.с.162). З цього подання вбачається, що [PERSON] не тільки не виконує рішення суду, а й перешкоджає його примусовому виконанню. За приписами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на цю норму процесуального права суд не бере до уваги лист представника [PERSON] від 23.05.2024р. до Овідіопольського ВДВС про добровільне виконання нею рішення суду (а.с.134, 135), оскільки це повідомлення нічим не підтверджено. Крім того, суд вважає, що факт виконання рішення суду повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами, якими є постанови державного виконавця про закриття (закінчення) виконавчих проваджень в зв`язку з виконанням їх боржником. Оскільки відповідачкою [PERSON] суду не надано жодної постанови державного виконавця про закриття (закінчення) будь якого з семи виконавчих проваджень, то у суду не має підстав вважати, що реєстрація прав власності [PERSON] на будинок відбулася у відповідності до рішення суду від 30.08.2021 року. Крім того, частиною 2 ст.376 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна на чужій ділянці без згоди на те власника ділянки не може набути на нього право власності. Згідно ч.4 ст.376 ЦПК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його ділянці, то це майно підлягає знесенню або самою особою яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. [PERSON] заперечує проти захоплення частини її земельної ділянки та наполягає на її звільнення. Оскільки рішенням Овідіопольського районного суду від 30.08.2021р. по справі №509/4277/16-ц, було встановлено, що будівництво [PERSON] здійснювала на чужій земельній ділянці, яка не була відведена у встановленому порядку для цієї мети; об`єкти нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; а об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил, то за приписами ч.5 ст.82 ЦПК України ці обставини у спорі між тими самими особам у новій справі додаткового доказування не потребують. Згідно ст.41 Конституції України, ст.ст. 319; 321, 391 ЦК, та ст.ст.152, 153 ЗК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, а власник, у випадку будь-яких обмежень у здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм майном, навіть без позбавлення права володіння має право вимагати усунення відповідних перешкод. Згідно ст. 16 ЦК та пп. «б» п.3 ст.152 ЗК України одними із способів захисту порушених прав є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення дії яка порушує право. Так як рішенням суду встановлено порушення [PERSON] майнових та земельних прав [PERSON] , то вона має право подати право про усунення перешкод у користуванні своїм майном. Велика Палата Верховного Суду від 13.07.2022р. у постанові по справі №\~199/8324/19 вказала, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону № 1952-ІV\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав Відповідно до пунктів 1, 3, 4 та 5 ст.\~24 Закону № 1952-IV\~не підлягає державній реєстрації майно, якщо заявлене речове\~право не\~підлягає державній\~реєстрації; подані\~документи не\~відповідають вимогам\~цього Закону і не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно і, крім того, якщо існують суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Так як дані об`єкту нерухомості, щодо якого державний реєстратор прийняв рішення про реєстрацію не відповідають дійсним даним, то рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень від 11.04.2023р. за індексним номером 67149430, яке було прийняте нею про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер 2718594951100 та запис про право власності 49884399 від 10.04.2023 року підлягають скасуванню \~ \~ \~ \~ \~ \~ За\~приписами ст.ст.133,\~137,\~141\~ЦПК України\~судові витрати\~у вигляді\~судового збору\~та витрати,\~які пов`язані\~з оплатою\~надання правничої\~допомоги \~підлягають відшкодуванню\~пропорційно розміру\~задоволених вимог.\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови що про таке подання доказів буде заявлено стороною до закінчення судових дебатів. Представником позивача на підтвердження понесених Мельковою К.О. судових витрат до суду подані: оригінал квитанції про оплату судового збору з оплати вимог немайнового характеру в сумі 2147,20 гривень; оригінал Договору про надання правової допомоги б/н від 05.06.2023р. про оплату гонорару у твердій (фіксованій) сумі в розмірі 20000,00 гривень; чотири квитанції до прибуткових касових ордерів про оплату [PERSON] гонорару, а саме: №51 від 05.06.2023р. на суму 4000,00 грн; №53 від 12.07.2023р. на суму 4000,00 грн ; №57 від 19.08.2023р. на суму 4000,00 грн та №60 від 04.09.2023р. на суму 8000,00 грн з оплати отриманої позивачкою правничої допомоги в загальній сумі 20000,00 гривень, додаткову угоду від 03.06.2024р. про внесення змін до договору про надання правової допомоги від 05.06.2023р. та Розрахунок суми гонорару від 11.08.2025р. згідно якого сторони підтвердили виконання обома сторонами обов`язків по договору від 05.06.2023 року (а.с.110, 111). \~ \~ \~ \~Посилаючись на діюче законодавство представник відповідача наголосив про зменшення суми судових витрат, які понесла позивачка до розміру у 2000,00 грн (а.с.114,115; 166-168). У відзиві (а.с. 53-60) представник відповідача просив суд зобов`язати позивачку відшкодувати [PERSON] , 20000,00 гривень судових витрат, які вона понесла з отримання нею правничої допомоги, а 04.03.2024р. він подав заяву про стягнення судових витрат у якої просив стягнути з позивачки 33000,00 гривень витрат, які [PERSON] понесла в зв`язку отриманням нею правничої допомоги (а.с.114,115). На підтвердження понесених нею судових витрат представник [PERSON] надав суду: копію договору про надання правової допомоги адвокатом 00096 від 31.07.2023р. де сторони вказали дві суми гонорару - 20000,00 та шість тисяч гривен; копію платіжної інструкції від 04.08.2023р.про оплату [PERSON] 21000,00 гривень правової допомоги та опис виконаних адвокатом робіт станом на 07.02.2024 року (а.с.116 119). Суд звертає увагу на те, що докази, які були подані представником відповідача на підтвердження судових витрат [PERSON] суперечливі оскільки у договорі №00096 від 31.07.2023р. сума гонорару, яка вказана цифрами становить 20000,00 гривень, а прописом 6000,00 гривень; за платіжною інструкцією від 04.08.2023р. [PERSON] оплатила 21000,00 гривень, а остаточно заявлена вимога на відшкодування 33000,00 гривень. Отже, суд вважає, що відповідач не визначився щодо розміру своїх судових витрат, що позбавляє суд прийняти рішення про суму, яку бажає відшкодувати відповідач. Дослідивши матеріали\~справи суд\~вважає,\~що судові\~витрати які\~понесла [PERSON] \~ в\~зв`язку з\~оплатою нею\~гонорару адвоката\~за отримання\~правничої допомоги\~є співмірними\~з \~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт , з ціною позову, а головне із значенням справи для [PERSON] , чиї права власності порушуються з 2014 року самовільним будівництвом, яке здійснювала відповідачка. Відтак, оскільки суд позовні вимоги [PERSON] задовольняє у повному обсязі, то підтверджені належними доказами судові витрати позивачки в сумі 22147,20 гривень підлягають задоволенню. За цієї причини у задоволенні вимоги [PERSON] про відшкодування [PERSON] понесених відповідачкою судових витрат суд відмовляє. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved