Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на завершення процедури приватизації земельної ділянки після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] в селі Соснівка Кропивницького району Кіровоградської області померла її мати [PERSON] , яка за свого життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, але не оформила її. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Знайшовши проект землеустрою позивачка як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину після її смерті. Листом приватний нотаріус повідомив її, що після огляду документів на спадкове майно ним було виявлено, що документи які посвідчують право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3520586500:02:000:5019, яке належало померлій [PERSON] , відсутні. Позивачка зазначає, що її матір`ю розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 3520586500:02:000:5019. Реалізовуючи в подальшому намір приватизувати земельну ділянку позивачка звернулася з заявою до Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області з питання затвердження проекту землеустрою виготовленого за замовленням матері Інститутом дослідження проблем оточуючого середовища України. Листом селищної ради повідомлено позивачку, що її матір`ю не завершено процедуру приватизації земельної ділянки кадастровий номер 3520586500:02:000:5019 площею 2,0000 га, а позивачкою не надано жодних документів, які засвідчують її право на завершення процедури приватизації вказаної земельної ділянки, тому у задоволенні заяви відмовлено. Зазначає, що іншим чином завершити процедуру приватизації земельної ділянки розпочатої [PERSON] неможливо, вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою судді від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувано з Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області інформацію зі спадкового реєстру про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, а також щодо заповітів та спадкових договорів після смерті [PERSON] (а.с. 33-34). Ухвалою судді від 03.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 68). Позивачка у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 6). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу розглянути без їхньої участі, позов визнав у повному обсязі (а.с. 64-65). За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що [INFO] в селі Соснівка Олександрівського району Кіровоградської області померла [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] (а.с. 12-14). Згідно довідки Оленксандрівської селищної ради від 12.09.2024 № 2201, разом з [PERSON] по день її смерті, тобто по [INFO] , була зареєстрована та проживала її донька [PERSON] (а.с. 15). Згідно договору № 0802/1 від 08.02.2012, на підставі розпорядження голови Олександрівської районної державної адміністрації від 26.01.2012 № 72 р, Інститутом дослідження проблем оточуючого середовища України виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у резерві за адресою: Соснівська сільська рада, Олександрівський район, Кіровоградська область (а.с. 20-52). З витягну з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3500107852013, сформованого 02.04.2013, вбачається, що земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3520586500:02:000:5019 (а.с. 17-20). За життя [PERSON] не зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка 17.09.2024 звернулася до приватного нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що документи які посвідчують право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3520586500:02:000:5019, яке належало померлій [PERSON] , відсутні (а.с. 10). Позивачка також звернулася до відповідача з заявою щодо затвердження технічної документації із землеустрою, однак їй відмовлено у затверджені документації із землеустрою та безоплатній передачі земельної ділянки у приватну власність у зв`язку з тим, що нею не надано документів які засвідчують її право на завершення процедури приватизації земельної ділянки (а.с. 16). На виконання ухвали Олександрівською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області надано інформацію про те, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась, заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не надходило, а також надано інформаційні довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), а також (заповіти/спадкові договори) (а.с. 74-75). Предметом спору у цій справі є визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із\~статтею 1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України, спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1225 ЦК України\~визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом "г" частини першої\~статті 81 ЗК України,\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою\~статті 116 ЗК України\~встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом "а" частини третьої\~статті 152 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у\~статті 118 ЗК України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста\~статті 118 ЗК України). Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома\~статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина восьма\~статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування (частина дев`ята\~статті 118 ЗК України). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (частина десята\~статті 118 ЗК України). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята\~статті 118 ЗК України). Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). Відповідно до абзацу 2 пункту 1\~розділу X "Перехідні положення" ЗК України,\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною другою\~статті 16 ЦК України\~визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої\~статті 152 ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочала процедуру безоплатної приватизації земельної ділянки у встановленому законом порядку, проте не завершила процес приватизації у зв`язку зі смертю. Право на завершення приватизації відповідно до чинного законодавства та судової практики у таких правовідносинах, переходить до спадкоємця, тобто перейшло до позивачки, яка є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, а отже прийняла у порядку спадкування право на завершення приватизації спірної земельної ділянки, розпочатої та незавершеної спадкодавцем. Оскільки, позивачка є спадкоємцем за законом і прийняла спадщину, вважається, що вона набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, на підставі статей 1258, 1261 та 1268 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки. Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 692/769/21 (провадження № 61-6245св22).

Outcome: approved