Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

14.02.2025 до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» про захист прав споживачів. Позов обґрунтований тим, що між [PERSON] та ТОВ «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» укладено договори купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна. Позивачем сплачено всі суми відповідно до укладених договорів. Позивач зазначає, що сподівалась на отримання об`єктів нерухомого майна відповідно до узгоджених сторонами технічних умов та строків. Однак, ТОВ «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» не виконало умови щодо декоративної штукатурки, вентиляції та мідної магістралі (траси) під кондиціонер. Переговори з представниками відповідача не мали наслідком вирішення претензій позивача щодо технічного стану новозбудованого майна. Із застосуванням психічного тиску на позивача шляхом залякування позбавити [PERSON] права власності на новозбудований об`єкт ТОВ «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» примусило позивача підписати акти прийманні-передачі та договори купівлі-продажу майнових прав у новій редакції на умовах, за якими відповідач не несе відповідальність за невиконані договірні зобов`язання щодо технічних умов новозбудованого об`єкта, за порушення строків повідомлення покупця про закінчення будівництва об`єкта та за прострочення передачі майнових прав. На момент передачі майнових прав у апартаментах позивача була відсутня розводка мідних трас до місця встановлення наружного та внутрішнього блоків кондиціонерів, тобто повністю відсутня система кондиціонування об`єкта нерухомого майна, а також оздоблювальні роботи виконані не в повному обсязі. Відповідно до нових редакцій договорів купівлі-продажу майнових прав у забудовника відсутні обов`язки та відповідальність за їхнє невиконання, передбачені положеннями первинних редакцій договорів. На підтвердження своїх доводів щодо укладення оспорюваних правочинів зі сторони позивача під впливом психологічного тиску позивач надала копії листування з відповідачем, аудіозаписи розмов з представниками відповідача, відеозаписи її заяв, а також висновок експерта з правом проведення судово-психологічних експертиз та присвоєння першого кваліфікаційного класу судового експерта Савостіна\~О.\~П. від 22 січня 2025 року № 01-25. Також позивач вважає, що наявні підстави для стягнення відшкодування моральної шкоди з огляду на наявність факту заподіяння їй моральної шкоди у зв`язку з діями відповідача у вигляді психічного тиску на неї, погроз позбавити її права власності, що призведе до майнових втрат та ще більших душевних страждань. У зв`язку з цим позивач просила: 1.Визнати недійсним пункт 6 акта приймання-передачі від 25.03.2024 року до Договору № Н/АП-2.4.3 від 12.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, підписаного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 2.Визнати недійсним додаткову угоду від 25.03.2024 року до Договору № Н/АП-2.4.3 від 12.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладену між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 3.Визнати недійсним договір № Н/АП-2.4.3 від 12.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна у новій редакції від 25.03.2024 року, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 4.Визнати недійсним пункт 6 акта приймання-передачі від 25.03.2024 року до Договору № Н/АП-К.2.4.2/К від 25.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, підписаного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 5.Визнати недійсним додаткову угоду від 25.03.2024 року до Договору № Н/АП-К.2.4.2/К від 25.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладену між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 6.Визнати недійсним договір № Н/АП-К.2.4.2/К від 25.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна у новій редакції від 25.03.2024 року, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 7.Визнати недійсним пункт 6 акта приймання-передачі від 25.03.2024 року до Договору № Н/П-8 від 20.07.2020 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, підписаного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 8.Визнати недійсним додаткову угоду від 25.03.2024 року до Договору № Н/П-8 від 20.07.2020 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, укладену між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 9.Визнати недійсним договір № Н/П-8 від 20.07.2020 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна у новій редакції від 25.03.2024 року, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА. 10.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень. Ухвалою суду від 20.02.2025 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ\~БІЛДІНГ УКРАЇНА про захист прав споживачів, розгляд даної цивільної справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 04.03.2025 до суду від директора ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА Соколовського Олександра Тимофійовича надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі на підставі того, що посилання позивачки, що вона підписала акти, угоди та договори в новій редакції під психологічним тиском з боку відповідача і підписання цього правочину не відповідало її волі не ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи та вимогах закону. Відповідач наполягає, що на жодному з етапів укладення спірних правочинів позивачка про факт насильства чи використаня примушення особи до вчинення правочину не повідомляла, в разі незгоди з будь-яким з правочинів їй було достатньо його не підписувати. Відповідач зазначає, що жодних незаконних дій щодо позивачки не вчинялось, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження того, що мало місце застосування до позивача психічного тиску зі сторони відповідача чи інших осіб, яке б вплинуло на її справжню волю саме при укладанні/підписанні договорів, актів, додаткових угод, а також не встановлено наявність причинного зв`язку між психічним тиском і вчиненням правочинів, які оспорюються. Позивачем не надано доказів суду, що вона є недієздатною або обмежено дієздатною. Тобто, позивачка являючись дієздатною фізичною особою, здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатна своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Щодо відшкодування моральної шкоди відповідач стверджував, що наявні матеріали справи свідчать, що позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання нею моральної шкоди, у зв`язку з укладенням спірних правочинів, що вона понесла будь-які моральні страждання. Роз`яснення/цитування вимог договору не є психологічним тиском. Також директором ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА Соколовським Олександром Тимофійовичем подано до суду клопотання, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, в тому числі щодо правочинів 2019 року в зв`язку зі спливом строку позовної давності. 13.03.2025 до суду від представника позивача адвоката Степанишиної А.С. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не заперечується факти телефонних розмов та їхній зміст (частково описаний у позові, повністю відображений у стенограмах аудіозаписів розмов), а також не заперечується факт надсилання через месенджер Viber позивачці листа для демонстрації реальності погроз відповідача розірвати договори у випадку невчинення нею необхідних відповідачу дій. [PERSON] не могла відмовитись від підписання нових редакцій договорів купівлі-продажу майнових прав через погрози відповідача розірвати первісні договори і повернути лише 80 % внесеної позивачем суми грошових коштів, що мало би для неї наслідком втрату об`єктів нерухомості і частини грошових коштів. Твердження відповідача про відсутність у позивача пропозицій і заперечень щодо підписання оспорюваних правочинів спростовується записами телефонних розмов, а також надісланими раніше зверненнями позивача. Твердження відповідача про відсутність примусу з його боку спростовується записами телефонних розмов, а також листом ТОВ Вест Білдінг Україна № 022/03/24-1 від 22.03.2024 щодо розірвання договорів, який був надісланий 22.03.2024 року через месенджер Viber позивачу як демонстрація реалізації погроз у випадку відмови [PERSON] невідкладно підписати акти приймання-передачі та договори у новій редакції. Зазначено, що саме відповідач порушив строк приймання-передачі майнових прав, адже [PERSON] не була повідомлена відповідачем про введення в експлуатацію об`єкта будівництва, а позивачем не було допущено жодних порушень взятих на себе зобов`язань за договорами купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомого майна. Також 13.03.2025 до суду від представника позивача адвоката Степанишиної А.С. надійшли заперечення на клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності у зв`язку з тим, що позовні вимоги у даній справі є вимогами про визнання недійсними правочинів від 25.03.2024, позовні вимоги про визнання недійсними правочинів від 2019 року відсутні у справі № 947/6379/25. 15.04.2025 у судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Одеси представники сторін адвокат Степанишина А.С. та адвокат Панчошак О.Д. не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 08.05.2025 до суду від директора ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА Соколовського О.Т. надійшло клопотання відкласти розгляд справи № 947/6379/25, призначений на 09.05.2025, на пізнішу дату, визначену судом, у зв`язку з лікуванням представника підприємства - адвоката Панчошака О.Д. 02.06.2025 від директора ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА Соколовського О.Т. надійшло клопотання відкласти розгляд справи № 947/6379/25, призначений на 09.06.2025, в зв`язку з відрядженням за межі України представника адвоката Панчошака О.Д. 14.08.2025 до суду від директора ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА Соколовського О.Т. надійшло клопотання відкласти розгляд справи № 947/6379/25, призначений на 14.08.2025, на пізнішу дату, визначену судом, у зв`язку з лікуванням представника підприємства - адвоката Панчошака О.Д. 14.08.2025 до суду від представника позивач [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3,4 ст. 223 ЦПК України якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі\~повторної неявки\~в судове\~засідання учасника\~справи (його\~представника),\~крім відповідача,\~незалежно від\~причин неявки.\~Уразі\~повторної неявки\~в судове\~засідання відповідача,\~повідомленого належним\~чином,\~суд вирішує\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~даних чи\~доказів. Враховуючи повторну неявку в судове засідання представника відповідача, повідомленого належним чином про час і місце судового засідання, та заяву представника позивача про розгляд справи за відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, наданих сторонами по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. 12 березня 2019 між [PERSON] та ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА укладено договір № Н/АП-2.4.3 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна - апартаменти квартирного типу в адміністративно-побутовій будівлі за адресою: [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер 5110136900:19:002:0007, площею 0,8900 га. 25 березня 2019 між [PERSON] та ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА укладено договір № Н/АП-К.2.4.2/К купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна - комору в адміністративно-побутовій будівлі за адресою: [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер 5110136900:19:002:0007, площею 0,8900 га. 06 липня 2019 між [PERSON] та ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА укладено додаткову угоду до Договору № Н/АП-2.4.3 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, відповідно до п. 1 якої оздоблювальні роботи в Новозбудованому майні будуть виконані згідно з типовим дизайн-проектом «Скандінавія» та відповідно до п. 2 якої визначено технічний стан Новозбудованого майна (оздоблення та обладнання), зокрема, кондиціонування: попередня розводка мідних трас до місця встановлення внутрішніх блоків кондиціонерів в кімнатах та на кухні. 20 липня 2020 між [PERSON] та ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА укладено договір № Н/П-8 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна - стояночне місце (парко-місце) в паркінгу адміністративно-побутовій будівлі за адресою: [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер 5110136900:19:002:0007, площею 0,8900 га. Відповідно до квитанцій про сплати та довідок про внесення грошових коштів [PERSON] сплачено всю суму за вищевказаними договорами на виконання її зобов`язань. Вказаний факт не заперечувався відповідачем. Однак, ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА не виконав свої зобов`язання щодо виконання технічного оздоблення, оснащення та ремонту приміщення, передбачені умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 12 березня 2019 року № Н/АП-2.4.3 та додатковою угодою від 06 липня 2019 року. Як вбачається з листувань з представниками ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА через месенжер Viber протягом 2020-2021 років, а також з аудіозапису розмови від 12.08.2021, відповідач повідомив позивача про передачу їй мобільного кондиціонера замість встановлення мідних трас під стаціонарні кондиціонери, передбаченого п. 2 додаткової угоди від 06.07.2019, а також повідомив про закінчення ремонту. Заперечення позивача, зафіксовані у листуванні 2020-2021 років, які були надані нею представникам ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА, щодо відсутності декоративної штукатурки під цеглу відповідно до типового проекту "Скандинавія" - п. 1 додаткової угоди від 06.07.2019, відсутності мідної траси під установку кондиціонера відповідно до п. 2 додаткової угоди від 06.07.2019, окремої сплати за витяжний вентилятор у санвузлі, переплати за варильну панель індукційного типу, передбачену п. 4.1 договору № Н/АП-2.4.3, замість якої відповідач встановив плиту із резистивним нагрівачем, були залишені ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА без розгляду. Відповідно до п. 6.1. договорів у первинних редакціях, укладених між сторонами, про прийняття Об?єкту будівництва в експлуатацію Продавець письмово сповіщає Покупця листом (цінним листом або листом на замовлення) або телеграмою на адресу Покупця, вказану в Договорі протягом десяти робочих днів з дати надання Продавцю документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об?єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам та присвоєння Об?єкту будівництва поштової адреси. Відповідно до п. 6.2. договорів у первинних редакціях, укладених між сторонами, після сплати 100 % суми Договору та протягом 35 робочих днів з дати надання Продавцю документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують відповідність закінченого будівництвом Об?єкта будівництва проектній документації державним будівельним нормам, стандартам і правилам та присвоєння поштової адреси Об?єкту будівництва, Продавець зобов?язується передати Покупцю Майнові права (за Актом приймання передачі Майнових прав) та інші документи, надання яких є в компетенції Продавця, що необхідні для державної реєстрації Покупцем прав власності на Новозбудоване майно, а Покупець зобов?язується прийняти документи та підписати Акт приймання-передачі Майнових прав відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 7.5. у первинних редакціях, укладених між сторонами, договорів за прострочення передачі Майнових прав Продавець сплачує Покупцю неустойку у розмірі 0,05 % за кожен день прострочення передачі Майнових прав від грошової суми, фактично сплаченої Покупцем Продавцю за Договором. З матеріалів справи вбачається, що об?єкт будівництва був прийнятий в експлуатацію на підставі сертифікату № IУ123210205585, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 15.02.2021 року. Відомості щодо присвоєння Об?єкту адреси - Розпорядження № 230-01р, видане Київською районною адміністрацією Одеської міської ради 16.04.2021 року. Однак, лише 13 березня 2024 року позивач отримала від ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА листи від 06.03.2024, які повідомляли про прийняття об`єкта в експлуатацію з присвоєнням йому поштової адреси. Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що ще 22.04.2021 було направлено [PERSON] листа за номером поштового відправлення 6501408719705, в якому містилось повідомлення про прийняття об`єкта в експлуатацію, адже доказів отримання адресатом вказаного відправлення або його повернення відправнику, у випадку закінчення терміну зберігання, відповідач не надає. Лист, який, як зазначає відповідач, було направлено позивачу, містить наступне: Просимо Вас зателефонувати +38 067 214 75 50 та узгодити час для оформлення документів по передачі Вам майнових прав на Новозбудоване майно. Таким чином, неотримання позивачем вказаного листа свідчить про її неможливість вчинити будь-які активні дії щодо приймання майнових прав на новозбудоване майно, у тому числі шляхом телефонного дзвінка на вказаний у листі номер. Відповідно до матеріалів справи 12.03.2024 позивач надала заяву до ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА, в якій містяться ті самі зауваження щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна - апартаментів квартирного типу в адміністративно-побутовій будівлі за адресою: [ADDRESS] , зокрема, відсутність декоративної штукатурки під цеглу та мідної траси під установку кондиціонера, переплати за варильну панель індукційного типу, додаткової сплати нею за витяжний вентилятор у санвузлі, який на теперішній час відсутній. Також у заяві зазначено зауваження по строкам передачі майнових прав. Відповідно до п. 3 додаткової угоди від 16.07.2019 до Договору № Н/АП-2.4.3 щодо технічного стану новозбудованого майна перелічені оздоблювальні роботи та встановлення обладнання будуть виконані протягом трьох місяців після закінчення будівництва Об?єкту будівництва. Таким чином, до отримання інформації про закінчення будівництва об`єкта, позивач не могла звертатися до відповідача з письмовими претензіями та зауваженнями щодо недоробок по технічному стану новозбудованого майна, який передбачено умовами Договору № Н/АП-2.4.3 та додатковою угодою від 16.07.2019. 15 березня 2024 року позивачем направлено ще одну заяву до ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА, в якій зазначено про невиконання відповідачем умов Договору № Н/АП-2.4.3 щодо декоративної штукатурки, вентиляції та мідної магістралі (траси) під кондиціонер, про переплату коштів за встановлення індукційної плити та відсутність вентилятора у санвузлі, вдруге висловлено прохання до відповідача дати дозвіл на встановлення зовнішнього блоку кондиціонера на фасаді будівлі, а також висловлено бажання позивача якнайшвидшої передачі майнових прав на об`єкти нерухомості. Вказане свідчить, що до та після отримання від відповідача повідомлення про готовність об`єкта до експлуатації та про необхідність здійснити приймання-передачу майнових прав, [PERSON] вчиняла активні дії щодо реалізації цього процесу зі свого боку. Як вбачається з аудіозаписів розмов позивача з представниками ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА від 14.03.2024, від 19.03.2024, від 21.03.2024, від 22.03.2024, відповідач отримав заяву позивача від 12.03.2024, обізнаний щодо її зауважень щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна, зокрема також викладених у листі від 15.03.2024. Однак, представники відповідача зазначили про розірвання договору з позивачем у разі непідписання нею 25.03.2024 актів приймання-передачі майнових прав, договорів купівлі-продажу майнових прав у нових редакціях та додаткових угод до договорів. 22.03.2024 через месенджер Viber представник відповідача надіслала позивачу лист директора ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА Соколовського О.Т. № 022/03/24-1 від 22.03.2024 про розірвання договорів у випадку відмови [PERSON] підписати акти приймання-передачі саме 25.03.2024. Також з аудіозапису розмови між позивачем та представником відповідача від 22.03.2024 вбачається, що [PERSON] висловлювала прохання перенести зустріч та підписання правочинів із понеділка 25 березня на п`ятницю 29 березня, мотивуючи необхідністю проконсультуватися з юристом, на що отримала відмову. З наведеного вбачається, що реакцією відповідача на запитання і пропозиції [PERSON] щодо вирішення питань по технічному стану об`єкта, узгодження умов нових редакцій договорів тощо було повідомлення позивача про розірвання з нею договорів купівлі-продажу майнових прав. Суд зазначає, що відповідачем не викладено жодних заперечень щодо наявності за змісту листувань та телефонних розмов з представниками ТОВ "ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА, наданих до суду позивачем. Таким чином, суд критично ставиться до тверджень відповідача про відсутність у [PERSON] пропозицій і заперечень щодо підписання оспорюваних правочинів та про відсутність психологічного тиску на позивача. Так, у записаних розмовах з представниками ТОВ Вест Білдінг Україна протятом березня 2025 року [PERSON] неодноразово зазначала про незгоду із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами, про відсутність у її новозбудованому майні мідних трас під установку системи кондиціонування та оздоблення, які передбачені первинною редакцією договору, про свою незгоду підписувати нові редакції договорів від 25.03.2024. З наданих позивачем відеозаписів від 25.03.2024 вбачається позиція позивача щодо її незгоди підписувати нові редакції договорів від 25.03.2025, а також акт приймання-передачі майнових прав, в якому стверджується про відсутність у неї претензій до забудовника, що не відповідає її дійсній волі. Позивачем зазначається про тиск з боку представників відповідача та пояснюється причина підписання нею оспорюваних правочинів, яким є страх втратити об`єкти нерухомого майна та сплачені грошові кошти. Суд погоджується з доводами позивача про наявність психічного тиску з боку відповідача шляхом залякування позбавити [PERSON] права власності на новозбудований об`єкт з метою спонукання позивача підписати акт прийманні-передачі та договір купівлі-продажу майнових прав у новій редакції на умовах, за якими відповідач не несе відповідальність за невиконані договірні зобов`язання щодо технічних умов новозбудованого об`єкта та за порушення строків передачі майнових прав. Відмова позивача від вчинення оскаржуваних правочинів від 25.03.2025 могла спричинити шкоду її законним інтересам, а саме спричинила би одностороннє розірвання відповідачем Договору № Н/АП-2.4.3 від 12.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав, про що представники відповідача зазначили як у телефонних розмовах, так і шляхом надсилання листа № 22/03/24-1 від 22.03.2024 через месенджер Viber. На момент подачі позову до суду у апартаментах позивача відсутня розводка мідних трас до місця встановлення наружного та внутрішнього блоків кондиціонерів, тобто повністю відсутня стаціонарна система кондиціонування об`єкта нерухомого майна, не вирішено питання з вентиляцією, а також відсутні оздоблювальні роботи згідно з типовим дизайн-проектом «Скандінавія» у частині нанесення декоративної штукатурки під цеглу, передбачені Договором купівлі-продажу майнових прав від 12.03.2019 № Н/АП-2.4.3 та додатковою угодою від 06.07.2019 до Договору № Н/АП-2.4.3, що також не заперечувалось відповідачем. Таким чином, ТОВ ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА не виконавши умови договорів, укладених з [PERSON] , у первинних редакціях, вчинило тиск на позивача щодо підписання нових редакцій договорів з визначеними відповідачем новими умовами договорів без можливості внесення будь-яких змін та надання претензій позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема оспорювані правочини від 25.03.2024, дійшов висновку, що відповідно до нових редакцій договорів купівлі-продажу майнових прав від 25.03.2024 року у забудовника відсутні обов`язки та відповідальність за їхнє невиконання, передбачені п. 6.1., 6.2. та 7.5. первинних редакцій договорів. Зі змісту оспорюваних договорів у нових редакціях від 25.03.2024 вбачається скорочення відповідачем своїх зобов`язань щодо виконання вимог технічного стану новозбудованого майна, а також відсутність у відповідача штрафних санкцій щодо несвоєчасної передачі відповідачем майнових прав. При цьому, саме ТОВ ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА не повідомив позивача про отримання документа про присвоєння об`єкту будівництва поштової адреси 16.04.2021 у встановлений договорами купівлі-продажу майнових прав спосіб, що унеможливило здійснення приймання-передачі майнових прав у встановлений у договорі 35-денний строк з дня надання продавцю документів, що засвідчують відповідність закінченого будівництвом об?єкта будівництва проектній документації державним будівельним нормам, стандартам і правилам та присвоєння поштової адреси. Таким чином, психологічний примус відповідача на позивача щодо здійснення підписання актів приймання-передачі майнових прав та укладання договорів в нових редакція не може бути обгрунтований встановленими договорами купівлі-продажу майнових прав строками, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, адже прострочення або відмови від виконання свого зобов?язання прийняти майнові права позивачем вчинено не було. Також суд приймає до уваги висновок експерта з правом проведення судово-психологічних експертиз та присвоєння першого кваліфікаційного класу судового експерта Савостіна\~О.\~П. від 22 січня 2025 року № 01-25, яким встановлено наступне: 1. Обставини, за яких було укладено правочини від 25 березня 2024 року (акти приймання-передачі до договорів № Н/АП-2.4.3 від 12.03.2019 року, № Н/АП-К.2.4.2/К від 25.03.2019 року, № Н/П-8 від 20.07.2020 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна; додаткові угоди до договорів № Н/АП-2.4.3 від 12.03.2019 року, № Н/АП-К.2.4.2/К від 25.03.2019 року, № Н/П-8 від 20.07.2020 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна; договори № Н/АП-2.4.3 від 12.03.2019 року, № Н/АП-К.2.4.2/К від 25.03.2019 року, № Н/П-8 від 20.07.2020 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна у новій редакції) мали першорядну, надцінну особистісну значимість для [PERSON] . 2. [PERSON] під час укладання правочинів від 25 березня 2024 року знаходилась у стані дистресу, відчувала страх втратити майно та приниження у зв`язку з необхідністю вчиняти дії, які вона не хотіла вчиняти. 3. [PERSON] з урахуванням визначених обставин не була здатна повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями. 4. Психологічний вплив представників ТОВ Вест Білдінг Україна, який мав місце, міг істотно змінити вільне волевиявлення [PERSON] . 5,6. \~ \~ \~ \~Ситуація, що досліджується, є психотравмувальною для [PERSON] , їй завдані страждання (моральна шкода). [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода) за умов ситуації (психологічного тиску представників ТОВ Вест Білдінг Україна при укладенні правочинів від 25 березня 2024 року), що досліджуються. Попередній орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених [PERSON] відповідає заявленим вимогам і складає 100000 (сто тисяч) грн. Суд зазначає, що відповідачем не надано у встановлений процесуальним законом спосіб своїх заперечень щодо неповноти, неясності або сумнівів у правильності висновку експерта, клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи до суду не надходило, висновків експертів на замовлення відповідача долучено не було. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1-3 ст. 216 ЦПК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Відповідно до ст. 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Відповідно до ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України Про захист прав споживачів крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Згідно з ч. 1 ст 19 Закону України Про захист прав споживачів нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Відповідно до ч. 4 ст 19 Закону України Про захист прав споживачів агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2) вживання образливих або загрозливих висловів; 3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України Про захист прав споживачів правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб`єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством. Відповідно до ст. 288 ЦК України фізична особа має право на свободу. Забороняються будь-які форми фізичного чи психічного тиску на фізичну особу, втягування її до вживання спиртних напоїв, наркотичних та психотропних засобів, вчинення інших дій, що порушують право на свободу. Відповідно до ст. 231 Цивільного кодексу України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Винна сторона (інша особа), яка застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобов`язана відшкодувати їй збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 907/113/18 Верховний Суд дійшов наступного висновку. Під насильством необхідно розуміти фізичний чи психічний тиск з боку другої сторони або іншої особи з метою спонукати вчинити ті дії, які особа не бажала б вчинити без наявності таких фізичних чи психічних страждань. Насильство може мати будь-які прояви: фізичне насильство (катування, биття, заподіяння болі); психічне насильство (залякування, загроза вбивством, заподіянням тілесних ушкоджень самій особі або її близьким); насильство дією (викрадення дитини, пошкодження майна особи). Для визнання правочину недійсним позивач має довести такі обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється. При вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (ст. 231 ЦК України), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 601/1083/16. У постанові від 30 липня 2020 року у справі № 299/1523/16-ц Верховний Суд виснував, що для визнання правочину недійсним через вчинення його під впливом насильства або погрози необхідна наявність фізичного або психічного впливу на особу з метою спонукання до укладення правочину, тобто насильство розуміється як заподіяння учасникові правочину фізичних або душевних страждань з метою примусити укласти правочин. Воно повинне виражатися в незаконних, не обов`язково злочинних, діях. На відміну від насильства, погроза полягає у здійсненні тільки психічного, але не фізичного впливу, і має місце за наявності як неправомірних, так і правомірних дій. Вона може бути підставою для визнання правочину недійсним, коли через обставини, які мали місце на момент його вчинення, були підстави вважати, що відмова учасника правочину від його вчинення могла спричинити шкоду його законним інтересам. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 910/19566/14, від 06 червня 2019 року у справі № 342/139/16-ц. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 у справі № 484/3809/16 зроблено висновок, що у разі вчинення правочину під впливом насильства формування волі особи, яка вчиняє правочин, відбувається внаслідок втручання стороннього фактора - фізичного чи психічного тиску з боку контрагента або іншої особи з метою спонукання до вчинення тих дій, які особа не бажала б вчинити без наявності таких фізичних чи психічних страждань. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29 липня 2021 року у справі № 907/113/18, під насильством необхідно розуміти заподіяння учасникові правочину фізичних або душевних страждань з метою примусити укласти правочин. Насильство породжує страх настання невигідних наслідків. Отже, для визнання правочину недійсним позивач має довести наступні обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи. Необхідно враховувати, що насильство може виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятися як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється. У даній справі суд вважає доведеними обставини вчинення оспорюваних правочинів позивачем проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку другої сторони, а саме: факт застосування до [PERSON] психічного тиску з боку ТОВ ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА шляхом залякування протиправно позбавити її права власності на об`єкт нерухомого майна, що підтверджується записами телефонних розмов, листом ТОВ ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА від 22.03.2024 № 22/03/24-1; вчинення правочину проти волі [PERSON] , що підтверджується висновком експерта з правом проведення судово-психологічних експертиз та присвоєння першого кваліфікаційного класу судового експерта Савостіна\~О.\~П. від 22 січня 2025 року № 01-25, зверненнями позивача до ТОВ ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА, записами телефонних розмов, відеозаписами позивача; причинний зв`язок між психічним тиском з боку ТОВ ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА, зафіксований у телефонних розмовах березня 2024 року та листі від 22.03.2024 № 22/03/24-1, та вчиненням позивачем оспорюваних правочинів. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, суд звертає увагу на наступне. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові від 13.01.2021 у справі № 495/2876/18 Верховним Судом наведено критерії визначення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди згідно яких такий розмір суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і вважає суму у 50000 грн достатньою для відшкодування моральних страждань позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial