Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

18 червня 2025 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 41\~966,28 грн через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 вересня 2018 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № R01.00615.004350689. Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Від імені банку договір був підписаний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворений за допомогою технічного пристрою. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 28 599,70 грн та зобов`язався повернути його разом з процентами платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 28\~599,70 грн. У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Позичальник сплатив банку лише 17\~219,16 грн. Останній платіж проведено 18 грудня 2019 року. Строк, на який було надано кредит за договором, складав 30 місяців та сплив 18 березня 2021 року. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. 16 листопада 2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором № R01.00615.004350689 від 18 вересня 2018 року. 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором № R01.00615.004350689 від 18 вересня 2018 року. Оскільки відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 41\~966,28 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 18\~322,75 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 19\~271,36 грн; інфляційних втрат в сумі 3\~315,41 грн та трьох процентів річних в сумі 1\~056,76 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2\~422,40 грн, на оплату поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, на оплату професійної правничої допомоги адвоката 7200,00 грн. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 24 червня 2025 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. \~ \~ \~ \~У позовній заяві представник позивача Маслюженко М.П. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання учасники справи не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 вересня 2018 року [PERSON] підписав заяву-анкету до кредитного договору № R01.00615.004350689 (а.с. 36). Водночас 18 вересня 2018 року [PERSON] підписав заяву № R01.00615.004350689 про акцепт публічної оферти ПАТ «ІДЕЯ БАНК» на укладення договору про використання власноручного підпису та відтиску печатки банку, згоду-повідомлення фізичної особи клієнт банку, згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії (а.с. 49). 18 вересня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк», перейменованим на АТ «Ідея Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № R01.00615.004350689, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 28\~599,70 строком на 30 місяців. Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Від імені банку договір був підписаний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворений за допомогою технічного пристрою (а.с. 39-40). Крім того, відповідач [PERSON] 18 вересня 2018 року підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання відповідачу кредиту, які є аналогічними умовам, які викладені у кредитному договорі (а.с. 47). Водночас 18 вересня 2018 року [PERSON] підписав додаток до Паспорта споживчого кредиту, в якому сторони погодили графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 48). 16 листопада 2023 року року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу № 16/11-23, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги до боржників (а.с. 27 (на звороті) - 34). Відповідно до Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 16/11-23 від 16 листопада 2023 року ТОВ «ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги, в тому числі і до відповідача [PERSON] (а.с. 37-38). 29 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу № 29/12-23, у відповідності до умов якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржників (а.с. 21 (на звороті) - 27). Відповідно до Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 37\~594,11 грн (а.с. 35 на звороті). Із виписки по рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] за кредитним договором № R01.00615.004350689 від 18 вересня 2018 року, вбачається рух коштів по рахунку № [NUMBER] (а.с. 50-51). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № R01.00615.004350689 від 18 вересня 2018 року, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк»), станом на 16 листопада 2023 року заборгованість [PERSON] становить: 37\~594,11 грн, що складається із заборгованості за основним боргом в сумі 18\~322,75 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 19 271,36 грн (а.с. 19 на звороті). \~ \~ \~ \~Згідно розрахунків, наданих позивачем, заборгованість відповідача перед банком за кредитом за\~ст.\~625\~ЦК України за період з 19 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року становить: інфляційні втрати 3\~315,41 грн, три проценти річних 1\~056,76 грн (а.с. 52). Таким чином, дані спірні правовідносини виникли з договору кредиту й договорів факторингу і позивач доводить, що має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.\~1082\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Як передбачено\~ ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України,\~\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, право вимоги за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк», перейменованим на АТ «Ідея Банк», та [PERSON] , перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за договором кредиту № R01.00615.004350689 від 18 вересня 2018 року. Суд звертає увагу, що відповідач не надав суду жодного альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором чи доказів відсутності такої. Оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів не виконав в строки, передбачені договором, чим порушив вимоги вказаного договору, суд, оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, вважає необхідним позов в частині стягнення основного боргу та заборгованості по відсотках задовольнити. Щодо заявленої вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд зазначає наступне. Статтею 625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого\~ індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, заявляючи зазначену вимогу, позивачем не враховано положення п. 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до\~ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений (від 25 березня 2020 року № 338, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 09 грудня 2020 року № 1236, від 17 лютого 2021 року № 104, від 21 квітня 2021 року № 405, від 23 лютого 2022 року № 229, від 27 травня 2022 року № 630, від 19 серпня 2022 року № 928). Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за кредитними договорами змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що неустойка та інші платежі, як захід відповідальності, за період включно із 12 березня 2020 року і на період дії карантину та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (на відміну від мораторію, який передбачає лише відстрочення). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3\~315,41 грн інфляційних втрат та 1\~056,76 грн трьох процентів річних за період з 19 березня 2021 року до 23 лютого 2022 року є необґрунтованими та не відповідають приписам п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відтак задоволенню не підлягають. Водночас суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей, що станом на момент укладення договорів факторингу № 16/11-23 від 16 листопада 2023 року та № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року до нових кредиторів перейшло право грошової вимоги первісного кредитора до боржника\~ \~за кредитним договором № R01.00615.004350689 від 18 вересня 2018 року на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по інфляційним втратам та трьом процентам річних. Щодо заявлених позивачем судових витрат, що складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає наступне. За правилами ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката враховуються: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. \~ \~ \~ \~Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. \~ \~ \~ \~Так, на підтвердження адвокатських повноважень та понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано надано копії таких документів: 1) договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року,\~укладений між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», з додатками із зазначенням реєстру боржників та визначенням вартості послуг, актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги (а.с. 13-18); 2) ордер на надання правничої допомоги серії АЕ № 1310920 від 01 квітня 2024 року до договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року (а.с. 8); 3) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332 від 28 квітня 2017 року (а.с. 8 (на звороті)). \~ \~ \~ \~У постанові від 19\~ лютого 2020 року у справі №\~755/9215/15-ц (провадження №\~14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.\~ \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). \~У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на характер правовідносин у цій справі, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн, оскільки витрати саме на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Вимога про відшкодування витрат на оплату послуг поштового зв`язку задоволенню не підлягає, оскільки у прохальній частині позову не зазначено суму вказаних витрат, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Окрім того, суд зазначає, що із квитанції АТ «УКРПОШТА» № 2487 від 17 червня 2025 року (а.с. 42 на звороті) не вбачається, що витрати поштового зв`язку в сумі 4 315,00 грн сплачені позивачем саме щодо відповідача [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» підлягають частковому задоволенню, відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, а саме у розмірі 2170,02 грн (37594,11х 2422,40/ 41966,28). На підставі\~ ст.ст. \~512, 626, 627, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078,\~ 1081 ЦК України,

Outcome: partial