Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

25.06.2025 позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2020 у справі №583/2075/20 та стягувати з [PERSON] , [INFO] , фактично проживаючого за адресою : [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем, який в подальшому був розірваний. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 29.06.2010 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у частці від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 14.11.2017 визначено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі - 1100 грн . Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2020 було змінено розмір аліментів, які стягувалися з [PERSON] та ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття та аліменти сплачувати [PERSON] . Вважає, що вказаної суми аліментів не вистачає на забезпечення потреб та належного утримання сина, оскільки він вже є підлітком, на утримання якого вона в середньому витрачає 8000 грн на місяць, позивачка має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Крім того, відповідач ніякої участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги, окрім аліментів, не надає, хоча має таку можливість, оскільки фінансове його становище покращилося, на даний час відповідач працює водієм з перевезень закордон, має постійну роботу та отримує стабільний дохід. Вказує, що відповідач не має на утриманні інших осіб та непрацездатних батьків, а тому на її думку, здатний сплачувати аліменти у більшому розмірі. З вказаних підстав просила задовольнити позов. 02.07.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну . Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, дійшов такого. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2007, який в подальшому був розірваний та позивачка змінила прізвище, оскільки зареєструвала новий шлюб ( а.с.9, 10, 11, 12). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.10.2022 (а.с.6) Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2020 у справі № 589/2075/20 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати [PERSON] (а.с.14-16). Як вбачається з відповіді на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2025 по травень 2025 щодо [PERSON] , він має стабільний дохід, який отримує з ТОВ «ДАЛЬ ТРАНС» та ТОВ «ОХТИРКА М`ЯСОПРОДУКТ». Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991\~держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 192 Сімейного кодексу України\~та\~пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,\~ст. 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими\~ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме ст.ст. 182 - 184 СК України. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої\~статті 7 Сімейного кодексу України\~суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному випадку, визначений судом у 2020 році розмір аліментів, за переконанням суду, не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Вказане дає суду підстави вважати, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у 2020 році матеріальний стан позивача, як отримувача аліментів, погіршився, оскільки вона має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, що підтверджується довідкою про склад сім`ї ( а.с. 13). При цьому, встановлено, що відповідач є працездатною особою\~та має стабільний дохід, інших утриманців не має, дані щодо його незадовільного стану здоров`я у суду відсутні та сам відповідач про такі обставини не зазначав. В той же час, спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю та в більшій мірі тягар утримання дитини у даному випадку покладено саме на неї, що є очевидним, враховуючи розмір отримуваних аліментів, значне підвищення цін на товари та послуги. Таким чином, беручи до уваги вищевикладені норми закону, погіршення матеріального стану позивачки, як отримувача аліментів, а також те, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття у обсязі, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а відповідач є особою працездатного віку, при цьому на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved