Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі звернулись до суду з позовом та просили визнати за [PERSON] , [INFO] , (рнокпп: [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , який успадкував його від [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , (рнокпп: [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого ? [INFO] [PERSON] , який успадкував його від [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , (рнокпп: [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , який успадкував його від [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , (рнокпп: [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , який успадкував його від [PERSON] . Мотивували позов тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] належало на праві власності нерухоме майно, зокрема: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 81 га. яка розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Липовецькою сільською радою 14.01.2008 року та зареєстрований в реєстрі за №03, на користь свого сина [PERSON] . 14.10.2011 \~ \~ \~ \~року державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Воловенко Р.П. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване за №1-4150, згідно з яким [PERSON] отримав у спадщину після [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 81 га, яка розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Втім, правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] не виготовлялися. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту на належне йому майно не складав. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини управо на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 Цивільного Кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами померлого [INFO] [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] - його рідними братами (далі - Позивачі). Спадкоємців першої черги за законом після [PERSON] не залишилося, а тому його майно, у тому числі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] можуть успадкувати Позивачі. Проте, як зазначалося вище, за життя [PERSON] не оформив та не зареєстрував своє право на вищевказаний житловий будинок, внаслідок чого будинок і досі зареєстрований за померлою [INFO] [PERSON] . Так, згідно з довідкою КП КОР «Київське обласне БТІ» від 04.10.2024 року з вих.№ БЦ-2324, станом до 01.01.2013 року, згідно з відомостями, що містяться в реєстрових книгах, право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно з підпунктом 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Отже, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] не видавалися, то оформити вказаний будинок у спадщину після [PERSON] через нотаріальну контору неможливо. Враховуючи викладене, у Позивачів виникла необхідність звернутися з даним питанням до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідну ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачами права власності на спадковий житловий будинок є відсутність іншого, крім судового, шляху для реалізації їхніх прав. Дійсно, на даний момент у Позивачів відсутні документи, які б належним чином посвідчували право померлого [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , через що нотаріусом в силу прямих положень законодавства не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не позбавляє спадкоємців їхніх прав, а є передумовою для захисту таких прав в судовому порядку. Відсутність правовстановлювальних документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову про визнання права власності на це майно в порядку спадкування (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 в рамках справи № 557/1209/16-ц). Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задоовлити. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу між продавцем [PERSON] і покупцем [PERSON] від 10.04.1984 року та довідки виконкому Кагарлицької міської ради Зеленоярського старостинського округу за життя спадкодавцю [PERSON] належало на праві власності нерухоме майно, зокрема: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до матеріалів спадкової справи за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Липовецькою сільською радою 14.01.2008 року та зареєстрований в реєстрі за №03, на користь свого сина [PERSON] яким на випадок своєї смерті заповіла йому належний їй на праві особистої власності жилий будинок з усима господарськими і побутовими спорудами і будовами, все її майно, де б воно і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй . Протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини [PERSON] подав заяву державному нотаріусу про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом. 14.10.2011 \~ \~ \~ \~року державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Воловенко Р.П. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване за №1-4150, згідно з яким [PERSON] отримав у спадщину після [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 81 га, яка розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Правовстановлюючі документи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] не виготовлялися. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту на належне йому майно не складав. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини управо на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 Цивільного Кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами померлого [INFO] [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] - його рідними братами (далі - Позивачі) які кожен протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини який є днем смерті спадкодавця, подали заяви приватному нотаріусу Воловенко Р.П. про прийняття спадщини як спадкоємці другої черги за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадкоємців першої черги за законом після [PERSON] не залишилося, а тому його майно, у тому числі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] можуть успадкувати Позивачі в рівних часках кожен . Проте, як зазначалося вище, за життя [PERSON] не оформив та не зареєстрував своє право на вищевказаний житловий будинок, внаслідок чого будинок і досі зареєстрований за померлою [INFO] [PERSON] . Так, згідно з довідкою КП КОР «Київське обласне БТІ» від 04.10.2024 року з вих.№ БЦ-2324, станом до 01.01.2013 року, згідно з відомостями, що містяться в реєстрових книгах, право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно з підпунктом 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Отже, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] не видавалися, то оформити вказаний будинок у спадщину після [PERSON] через нотаріальну контору неможливо. Тому визнати за кожним позивачем право на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , який успадкував його від [PERSON] . В частині позову про визнання права власності за кожним на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , який успадкував його від [PERSON] відмовити так як позивачі не надали доказів на підтвердження можливості поділу в натурі спірного майна з припиненням права спільної часткової власності на майно відповідно до положень ст.1278 ч.2 ЦК України.

Outcome: dismissed