Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 14 вересня 2023 року в порядку До Сколівського районного суду Львівської області 22 серпня 2024 року в порядку передбаченому пунктом першим частиною 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, в якій просить встановити юридичний факт - факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , а саме: з 2011 року до дня смерті, яка наступила [INFO] (час відкриття спадщини), не менш як п`ять років в будинку [ADDRESS] та визнати за ним [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва плащами 1, 3115 га, кадастровий номер 4623087600:11:000:0293, 0, 2959 га, кадастровий номер 4623087600:07:000:0216 розташовані на території Стільської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що належали [PERSON] , котрий помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] у селі Стільсько Миколаївського району Львівської області помер його племінник - [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1,3115 га, 0,2959 га, 0,5410 га, розташовані на території Стільської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського району Львівської області. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 03 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] до Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали. Позивач [PERSON] у запропоновані строки недоліки усунув. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до відкритого підготовчого засідання . Розгляд підготовчого засідання неодноразово відкладався. В підготовче судове засідання 25 серпня 2025 року сторони не з`явились. В заяві від 09 травня 2025 року представник позивача - адвокат Ратич Т.М. - просив розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника. Відповідачем - Тростянецькою сільською радою Стрийського району Львівської області - 21 листопада 2024 року в системі «Електронний суд» сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. В цьому ж клопотанні зазначено, що Тростянецькою сільською радою Стрийського району Львівської областіпроти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області 10 жовтня 2016 року, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] помер [INFO] у селі Стільсько Миколаївського району Львівської області. Згідно долучених до матеріалів справи Державних актів на право власності на земельну ділянку, Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1, 3115га, 0, 2959га, 0, 5410га, розташовані на території Стільської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського району Львівської області, належать [PERSON] . Як вбачається з акта, складеного 30 квітня 2024 року комісією у складі старости Стільського старостинсього округу Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області Левицької М.М., депутата сільської ради П`ясецького А.М., в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , позивач - [PERSON] постійно проживав без реєстрації з [PERSON] на час відкриття спадщини протягом близько 5 років у [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується Витягом із Спадкового реєстру № 81165934. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим він позбавлений можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після його смерті. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином за вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановлено, що [PERSON] спільно проживав зі спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тому суд дійшов висновку, що слід встановити факт спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини . Таким чином, позивач має обґрунтоване право на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає, а також те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, беручи до уваги, що відповідач визнав позов,суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved