Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, вказавши, що [INFO] , помер [PERSON] , про що засвідчує свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане незаконним відділом ЗАГС Свердловського міського управління юстиції запис акту про смерть № 1128. Заявник просить встановити факт смерті [INFO] в місті Свердловськ, місті Червонопартизанськ Луганської області - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Верхолісся, Корюківського району Чернігівської області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи Корюківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] , помер [PERSON] , про що засвідчує свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане незаконним відділом ЗАГС Свердловського міського управління, запис акту про смерть № 1128. Місцем смерті [PERSON] є тимчасово окупована територія Луганської області України. Його спадкоємцем за законом є двоюрідна сестра - [PERSON] , оскільки згідно ст. 1265 Цивільного кодексу України, вона має право на спадкування за законом. Після смерті відкрилася спадщина. З метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , заявниця зверталась до Корюківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки факт смерті відбувся на території тимчасово окупованої Луганської області України. Оскільки смерть брата заявниці відбулась на території тимчасово окупованої Луганської області, ця обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті в органах ДРАЦС на території України та отримати свідоцтво про смерть українського державного зразку. За таких обставин, заявниця не може реалізувати свої майнові права, що змушує звернутись до суду із даною заявою, так як це має важливе значення при вирішенні особистих майнових прав, а саме належного оформлення смерті двоюрідного брата та отримання свідоцтва про право на спадщину. Факт того, що [PERSON] , помер [INFO] в місті Довжанськ, м. Вознесенівка (назви введені окупаційною владою рф - Свердловськ, Червонопартизанськ) Луганської області, підтверджується документально: -свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , запис акту про смерть № 1128; Відповідно п.8 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст.49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За правилами ст. З Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України. Відповідно до п. З Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191), реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Ці документи додаються до актового запису про смерть. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Разом з тим, указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, дія якого наразі продовжена та триває по сьогоднішній день. До п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п 8 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). До п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved