Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

16.05.2025 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліменти: - на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, з дня подання даної позовної заяви і до повноліття дитини - [INFO] ; - на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання даної позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку - [INFO] . Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 24.12.2021. У 2022 році після вторгнення військ рф на територію України позивачка була вимушена виїхати за кордон з метою збереження власного життя, на той час вона на території Чеської республіки Позивачка народила дитину - [PERSON] . У відповідності до Довідки Консульства України в м. Брно за № 61325-536-570 від [PERSON] набув громадянства України на підставі ст. 7 ч. 1 ЗУ "Про громадянство України" та є громадянином України з 19.01.2023. В провадженні Рокитнянського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протягом тривалого часу відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо матеріального забезпечення малолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим Позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Відповідно до норм СК України просила задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою суду від 12.08.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позов частково не визнала та пояснила відповідач не заперечує проти сятгення аліментів на дитину. Однак на утримання дружини позивач аліменти сплачувати не взмозі, оскільки не має доходу внасдлідоу припинення підприємницької діяльності. При цьому представник відповідача не заперечував того факту, що дитина проживає із позивачкою. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 24.12.2021 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Чеською Республікою позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який є громадянином України, що підтверджується довідкою № 61325-536-570. Сторона відповідача не заперечувала проти того, що станом на дату розгляду справи їх дитина, [PERSON] проживає разом з матір`ю. Про це представник відповідача повідомила під час судового засідання 30.06.2025. На підставі ухвали суду від 30.06.2025 постановленої на місці за клопотанням представника позивачки, судом зроблено запит до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи. З отриманої відповіді вбачається, що відповідач отримував доходи з різних джерел у 1 та 2 кварталах 2025 року. (т. 1 а.с.105) Крім того, з виписки з ЄДРПО вбачається, що відповідач припинив діяльність у якості фізичної особи-підприємця з 04.07.2025 (т. 1 а.с.117). Позивач вважає, що відповідач має можливість утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку та саму дитину, а тому повинен сплачувати аліменти. У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернулася до суду. Норми права, застосовані судом при вирішенні спору. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розглядаючи спір, суд дійшов таких висновків. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт того, що дитина проживає з позивачкою не заперечувався сторонами. Представник позивача заперечив те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач отримує регулярний дохід. Факт припинення його підприємницької діяльності під час розгляду справи по суті не свідчить про однозначне настання його неплатоспроможності. Крім того, суд звертає увагу на те, що підприємницька діяльність була припинена відповідачем з власної ініціативи, а не врезультаті неплатоспроможності (банкрутства), що також не свідчить про його нездатність утримувати колишню дружину до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до ст. 3 ЦК України, однією із засад цивільного законодавства є добросовісність. А тому у своїй сукупності докази по справі дають можливість дійти обгрунтованого висновку, що відповідач на дату ухвалення судового рішення має можливість утримувати свою колишню дружину до досягнення дитиною віку трьох років. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. Сторонами не заперечувався факт того, що спільна дитина сторін спору проживає разом із позивачкою. Сторони також не заперечували того, що відповідач отримує дохід, як самозайнята особа. Суд звертає увагу на те, що позивачкою не надано доказів або ж обгрунтованого розрахунку витрат, які обгрунтовують саме такий розмір присуджуваних аліментів - 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. Водночас, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу та витрат не дають змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, фінансових можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Щодо стягнення аліментів на дитину У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свою дитину. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідач отримує доходи від здійснення підприємницької діяльності. Доказів того, що відповідач не є батьком дитини, на утримання якої стягуються аліменти, суду не надано. Суд звертає увагу на те, що заявлений позивачем розмір аліментів на дитину є співмірним із потребами дитини та такими, що забезпечать її гармонійний розвиток. За таких обставин, враховуючи співмірність витрат, які батьки повинні нести на утримання своїх дітей, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на утримання дружини та дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі (1211,20 х 2) = 2422,40 грн. (за дві позовні вимоги).

Outcome: partial