Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що є дочкою відповідачів [PERSON] і [PERSON] . При цьому, 03.02.2025 року Кодимським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення у справі № 503/838/24, яке набрало законної сили, згідно якого її , разом з її неповнолітнім братом [PERSON] , було відібрано у батьків без позбавлення їх батьківських прав. [INFO] позивач досягла повноліття. Водночас із цим вона навчається в Північному центрі професійної освіти розташованому у сел. Саврань, внаслідок чого проживає окремо, не працює, бо внаслідок навчання не має можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги. В свою чергу відповідачі мають можливість надавати їй утримання, оскільки відповідач [PERSON] працевлаштована в КП «Кодимакомунсервіс» Кодимської міської ради, внаслідок чого отримує заробітну плату, а відповідач [PERSON] хоча і не працевлаштований, але отримує дохід від здачі в оренду земельних ділянок, а також отримує дохід від виконання робіт за наймам без укладення трудових договорів. У зв`язку з чим позивач для захисту своїх прав змушена пред`явити до відповідачів відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить стягнути з кожного із відповідачів на своє утримання аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн, починаючи з моменту подання позову і до закінчення нею навчання. 27.06.2025 року ухвалою суду (а.с.27-28) у даній справі відкрито провадження та призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачам їх право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем, у порядку встановленому пунктом 4 ч.6 ст. 272 ЦПК України, про свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610266286727, яке було повідомлене позивачем суду у змісті своєї позовної заяви (а.с.1) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України та яке 16.07.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою; а в свою чергу відповідачем [PERSON] , у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 09.06.2025 року № 03-17/1884 (а.с.21), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610265898133, яке 15.07.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Окрім того, копію ухвали судом також було додатково направлено відповідачу [PERSON] за адресою її місця проживання, зазначеною позивачем в позовній заяві (а.с.1) на виконання положень пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610265897439, яке 17.07.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення про відсутність адресата за вказаною адресою. Натомість відповідач [PERSON] , який відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 09.06.2025 року № 03-17/1885 (а.с.20), ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 11.06.2025 року № 5188/7596 (а.с.23) і Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 26.06.20205 року №6.2-7753/6-25 (а.с.26), отриманих судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, відповідач [PERSON] з 15.12.2020 року не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, був повідомлений про судовий розгляд у порядку, передбаченому ч.11 ст. 128 і ч.10 ст. 187 ЦПК України, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.29), в якому одночасно роз`яснено даному відповідачу його право подати у 5-денний строк подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Орім того, копію ухвали судом також було додатково направлено відповідачу [PERSON] за адресою його місця проживання, зазначеною позивачем в позовній заяві (а.с.1) на виконання положень пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610265897269, яке 17.07.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення про відсутність адресата за вказаною адресою. У встановлений судом строк відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подали. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2\~ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5\~ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ураховуючи положення ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 22.01.2019 року (а.с.10), актовий запис № 45 від 15.06.2007 року. З 01.09.2024 року позивач [PERSON] навчається в Північному центрі професійної освіти розташованому у сел. Саврань, з терміном навчання по 13.12.2025 року, про що свідчить к опія довідки зазначеного навчального закладу від 20.05.2025 року № 142 (а.с.8). При цьому, позивача [PERSON] , разом з її неповнолітнім братом [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~було відібрано\~у батьків\~ відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, що підтверджується копією заочного рішення Кодимського районного суду Одеської області від 03.02.2025 року у справі № 503/838/24 (а.с.713-15), яке набрало законної сили, згідно відповідної відмітки зробленої на його копії. 19.05.2025 року розпорядженням Балтської міської ради Одеської області № 111 (а.с.16), позивача [PERSON] було виведено з сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , у зв`язку з досягненням нею повноліття. Нормативно-правове застосування: Відповідно до ч.1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1-2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, пункт 3 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Висновки суду щодо обґрунтованості позову: Суд приходить до висновку, що у повнолітнього позивача [PERSON] наявна обґрунтована потреба в отриманні матеріальної допомоги від батьків у зв`язку з продовженням навчання. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] не заперечено та не спростовано обставини на які позивач [PERSON] \~посилалася у\~змісті позовної\~заяв в\~обґрунтування пред`явлених\~нею до\~них позовних\~вимог,\~а саме\~про те,\~що відповідач\~ [PERSON] \~працевлаштована в\~КП «Кодимакомунсервіс»\~Кодимської міської\~ради,\~внаслідок чого\~отримує заробітну\~плату,\~а відповідач\~ [PERSON] \~хоча і\~не працевлаштований,\~але отримує\~дохід від\~здачі в\~оренду земельних\~ділянок,\~а також\~отримує дохід\~від виконання\~робіт за\~наймам без\~укладення трудових\~договорів.Тому суд вважає, що відповідачі мають можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці [PERSON] , яка продовжує навчання. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Положенням ч.2-3 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача разом з поданням відзиву. Водночас, позивачем [PERSON] не надано суду жодних доказів про свої доходи, зокрема відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, які можна отримати як за зверненням до органу Державної податкової служби України так і шляхом виконання електронного запиту в «Електронному кабінеті» Державної податкової служби України через офіційний веб-сайт за посиланням https://cabinet.tax.gov.ua/. Також позивач [PERSON] не надала суду жодних належних доказів на підтвердження тих обставин, які саме розміри у її батьків відповідачів [PERSON] та [PERSON] заробітків (доходів) від яких вона бажає отримати щомісячно з кожного із них по 2500 грн заявлених аліментів, а за відсутності в неї таких доказів не просила суд витребувати їх в порядку ст. 84 ЦПК України, зокрема шляхом витребування відповідних відомостей від ДПС про доходи своїх батьків. Водночас із цим суд звертає увагу на те, що згідно ст. 7 і 8 Закону України «Про Державний бюджет України» від 19.11.2024 року № 4059-IX, з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум\~на одну\~особу в\~розрахунку на\~місяць установлений\~для працездатних\~осіб в\~розмірі 3028\~гривень,\~а мінімальну заробітну\~плату у місячному розмірі в розмірі 8000 гривень. Таким чином заявлені позивачем [PERSON] до стягнення з кожного із її батьків відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліментів в щомісячному розмірі по 2500 грн становить 82,56 % від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та 31,25 % від розміру мінімальної заробітної плати у місячному розрахунку. Окрім того суд також звертає увагу, що у відповідачів [PERSON] та [PERSON] , окрім повнолітньої дочки позивача [PERSON] , є також ще одна дитина неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , утримання якого ними є їх безумовним обов`язком, згідно вимог ч.1 ст. 180 СК України, на відміну від обов`язку утримувати повнолітніх дочку,\~сина,\~згідно вимог\~ч.1\~ст.\~198\~СК України,\~яка все\~ж передбачає\~для цього\~умову \~наявність у\~батьків можливості\~надавати таку\~матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину. У відповідності до положень абзацу першого ч.1 ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III, всі діти на території України, незалежно від, серед іншого, народження дітей і їх батьків або будь-яких інших обставин, мають рівні права, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. З врахуванням зазначеного суд вважає, що за умов зазначеного вище неповнолітній син відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] має отримувати від своїх батьків утримання в розмірі принаймні не меншому за утримання їх повнолітньої дочки [PERSON] , але в такому разі витрати відповідачів мають становити по 5000 грн на обох з своїх дітей (неповнолітнього сина та повнолітню дочку), що в свою чергу перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та становить 62,5 % від розміру мінімальної заробітної плати у місячному розрахунку. Внаслідок чого самі заявлені позивачем [PERSON] до стягнення розміри аліментів по 2500 грн заробітку (доходу) відповідачів [PERSON] та [PERSON] можуть стати для останніх занадто обтяжливими, оскільки будуть переважати їх можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці. Ураховуючи, що обидві сторони\~не реалізували\~свої процесуальні\~можливості на\~належне доведення\~обставин,\~на які\~вони посилаються\~як на\~підстави своїх\~вимог (позивач)\~та заперечень\~(відповідачі),\~то суд\~при вирішенніданої справи вважає за доцільне дотриматись балансу між правами і інтересами як позивача на отримання матеріальної допомоги від батьків так і самих батьків як відповідачів шляхом визначення стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн з кожного із платників аліментів. В свою чергу інша частина позовних вимог, яка перевищує задоволену судом в розмірі по 1500 грн, є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. У зв`язку з чим суд вважає в цій частині позову необхідно відмовити. Згідно ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому, згідно змісту копії довідки Північного центру професійної освіти від 20.05.2025 року № 142 (а.с.8), термін навчання учня [PERSON] становить по 13.12.2025 року. У зв`язку з чим стягнення задоволеного розміру аліментів має здійснюватися до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення повнолітньою дочкою двадцяти трьох років. Аналогічний висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 227/5551/18 (провадження № 61-13619св19). Згідно положень пункту 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне допустити негайне його виконання у межах суми платежу за один місяць. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). - щодо судових витрат: Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви даної категорії на підставі пункту 3 ч.1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то суд за результатом розгляду даної справи вважає необхідним, на виконання вимог ст.\~141\~ЦПК України та\~ч.3\~ст.\~6\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~08\~липня 2011\~року №\~3674-VI,\~стягнути із\~кожного з\~відповідачів в\~дохід держави\~судовий збір\~за позовною\~вимогою майнового\~характеру про\~стягнення аліментів,\~яка була\~пред`явлена до\~кожного з\~них окремо, та пропорційно до розміру задоволених до них позовних вимог в розмірі по 726,72 грн, що дорівнює 60 % від 1211,2 грн розміру мінімального судового збору за подання до суду позовної заяви з вимогою майнового характеру, оскільки позовні вимоги задоволені частково на 60 відсотків (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 1500 грн х 100% / 2500 грн), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 40 відсотків (100 - 60).

Outcome: partial