Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7860474 про надання споживчого кредиту за власного волевиявлення Відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 7000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 27 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено Договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги за Кредитним договором №7860474, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] .. Разом з тим, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, [PERSON] не виконав свого обов`язку з повернення наданого йому кредиту в строк, передбачений Кредитним договором. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем становить 24255 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. 17.07.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 05.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №7860474 за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.4 Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.3 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 Договору термін. Вказаний договір укладений сторонами в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток . Процес оформлення кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] відображено у Паспорті споживного кредиту від 05.05.2024 року. Згідно з п. 1.2.-1.4., 2.1. Кредитного договору, сума (загальний розмір) наданого [PERSON] кредиту становить 7000 грн., який надається строком на 360 днів шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до виписки по особовому рахунку за 05.05.2024 року витребуваної судом з АТ «ПУМБ» вбачається, що на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] було перераховано грошові кошти в сумі 7000,00 грн. До позовної заяви позивачем приєднано Графік платежів за договором про надання споживчого кредиту №7860474 від 05.05.2024 року як Додаток №1 до Кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту №7860474. Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки та комісії, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо. Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 27 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 27.11/24-Ф відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги за Договором №7860474, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №7860474, загальна сума заборгованості становить 24255 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 7000 грн, нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 11025 грн, заборгованість за пенею в сумі 6230 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТОВ «Діджи Фінанс». Що ж стосується вимог позивача про стягнення 6230,00 грн пені, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022 р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 24255 грн, а задоволено на суму 18025 грн, тобто на 74,31% (18025х100:24255). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1800,09 грн (2422,40х74,31:100). В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків: При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу в загальній сумі 6000 грн суд виходить з такого. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.03.2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості, на суму 6000 грн. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (74,31%), а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 4458,60 грн (6000х74,31:100). На підставі вищенаведеного та ст.ст. 526, 530, 536, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: partial