Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

28.05.2025 року представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» Маслюженко М.П. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019 у загальному розмірі 37 076,52 грн, а також судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 2 422,4 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7\~200,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 22.04.2019\~Публічне акціонерне\~товариство «Ідея\~Банк» та\~відповідачка уклали\~угоду №\~C-001-054760-19-980\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~кредитної картки.\~Також в\~день підписання\~угоди відповідачка\~надала банку\~заяву про\~відкриття поточного\~рахунку та\~приєднання до\~публічної пропозиції\~ договору\~комплексного банківського\~обслуговування,\~і приєднання\~до публічної\~пропозиції укладення\~договору про\~використання аналога\~власноручного підпису\~та відтиску\~печатки банку\~АТ «Ідея\~Банк».\~Крім того,\~відповідачка власним\~підписом підтвердила\~ознайомлення з\~Тарифами банку\~на видачу\~та обслуговування\~кредитних карток\~для фізичних\~осіб \~нових клієнтів\~банку. Відповідно до укладеного з АТ «Ідея Банк» кредитного договору у вигляді угоди № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки [PERSON] надано кредит шляхом встановлення кредитної лінії по відкритому рахунку у розмірі 10\~000,00 грн (максимальний ліміт 200\~000,00 грн) з процентною ставкою за користування коштами кредитної лінії, що становить 24,00 % річних. Свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідачка виконала лише частково сплативши в рахунок погашення заборгованості 2\~775,00 грн. Останній платіж нею здійснено 15.06.2020, що підтверджується випискою по рахунку позичальника. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» було укладено договір факторингу №16/11-23, за яким ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги, в тому числі і до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019. 29.12.2023 ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» уклали договір факторингу № 29/12-23, за яким позивач ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги, в тому числі і до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019. Загальний розмір заборгованості складає 30\~602,86 грн, з яких: 9 791,02 грн заборгованість за основним боргом; 20 811,84 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Враховуючи порушення відповідачкою умов договору щодо строків платежів за угодою, позивач просить окрім відступленої суми заборгованості, стягнути з відповідачки відповідно до положень п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України за період з 23.09.2020 по 23.02.2022 інфляційні втрати в сумі 5 168,91 грн та 3% річних в сумі 1 04,75 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь кредитну заборгованість в загальному розмірі 37 076,52 грн. Ухвалою суду від 06.06.2025 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Поштове відправлення на ім`я відповідачки [PERSON] з копією ухвали про відкриття провадження надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання, наведеною у позовній заяві та підтвердженої інформацією ЦНАП Переяславської міської ради, повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У відповідності до ст. 174, 178\~ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. За приписами ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 22.04.2019 Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали угоду № C-001-054760-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов угоди, її підписанням відповідачка приєдналась до публічної пропозиції банку про укладення договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці банку за адресою www.ideabank.ua. Позичальник власним підписом підтвердила ознайомлення з Тарифами банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку. Угода підписана позичальником власноручно, а від імені банку підписана з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку. Відповідно до п. 1 угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку. Пунктом 2 угоди визначено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 10 000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00 % річних. Пунктом 7 сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання сторонами та діє протягом строку кредитування (кредитної лінії), яка складає один рік з дати укладення та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою. Банк свої зобов`язання за угодою та договором комплексного банківського обслуговування виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок та надавши відповідачці можливість користуватись кредитними коштами в сумі 10 000,00 грн в межах кредитного ліміту, визначеного угодою, що засвідчено відповідачкою власним підписом у заяві про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції Договору комплексного банківського обслуговування. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до реєстру боржників № 1 до вказаного договору факторингу до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло і право вимоги до [PERSON] , яка в реєстрі зазначена за № 2635, за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-054760-19-980 від 24.04.2019. Загальна сума заборгованості становить 30\~602,86 грн, з яких: 9\~791,02 грн заборгованість за основним боргом; 20\~811,84 грн заборгованість за відсотками. З реєстру встановлено, що [PERSON] частково сплачено в рахунок погашення заборгованості 2\~775,00 грн. Останній платіж нею здійснено 15.06.2020. Пунктом 5.4 договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із законодавством мають на це право.\~\~ 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу № 29/12-23. Згідно п. 2.1 цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-054760-19-980 від 24.04.2019. Загальна суму заборгованості становить 30\~602,86 грн, з яких: 9\~791,02 грн заборгованість за основним боргом; 20\~811,84 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-001-054760-19-980 від 24.04.2019, сформованої первісним кредитором АТ «Ідея Банк», станом на 16.11.2023 заборгованість відповідачки за вказаною угодою становить 30\~602,86 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 9 791,02 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 20811,84 грн. Також, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат та 3 % від суми боргу у розмірі 30\~602,86 грн за період з 23.09.2020 до 23.02.2022. Позивачем визначено, що інфляційні втрати становлять 5 168,91 грн та три проценти річних 1 304,75 грн.\~\~ Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно із ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що встановлено ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Згідно ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Письмовими доказами доведено, що відповідно до укладеної 22.04.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-054760-19-980, ПАТ «Ідея Банк» надало [PERSON] кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою. Пунктом 2.2 вказаного договору визначено ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, що становить 10\~000,00 грн. Пунктом 2.3 визначено процентну ставку, яка становить 24 % річних та застосовується у межах строку кредиту. Отже, зазначений вище договір є укладеним і за його умовами відповідачка мала зобов`язання перед кредитодавцем повернути заборгованість та сплатити відсотки за користування кредитною лінією. Проте, [PERSON] не виконувала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019. Представником позивача долучено належні та допустимі докази, якими підтверджено, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019. Перевіряючи обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачки кредитної заборгованості у заявленому розмірі, суд виходить із фактичних обставин справи, аналізує зміст кредитного договору та додатки до нього, перевіряє правильність визначення розміру заборгованості з урахуванням усіх складових боргу на відповідність не лише умовам договору, а й вимогам Закону. При цьому на підтвердження розміру заборгованості за кредитом та процентами ТОВ «Санфорд Капітал» надало довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019, складену первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк», в якій зазначено розмір заборгованості за основним боргом та нарахованими і не сплаченими процентами за користування кредитом, витяг з реєстру боржників до договору факторингу. Відтак, ТОВ «Санфорд Капітал» до позовної заяви були додані належні докази на підтвердження розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019, в тому числі й за нарахованими процентами. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виконання [PERSON] зобов`язань за договором № С-001-054760-19-980 від 22.04.2019 та спростовували надану позивачем довідку-розрахунок заборгованості. Враховуючи приписи п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, позивач також просив суд стягнути з відповідачки нараховані суми інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 23.09.2020 і до 23.02.2022 включно. Водночас, за договором факторингу № 29/12-23 ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги до відповідачки 29.12.2023. До сум заборгованості, яка була відступлена ТОВ «Санфорд Капітал», інфляційна складова та три відсотки річних, включені не були. Тобто, попередні кредитори вказані суми не нараховували. При цьому передбачене ч. 2 ст.\~625\~ЦК України нарахування 3 % річних та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. А відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача вказаних сум. Такими чином, установивши, що при укладенні договору сторонами було погоджено розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом, відповідачка отримавши кредит, шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку, його не повернула, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Санфорд Капітал» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 30\~602,86 грн, з яких заборгованість за основним боргом становить 9 791,02 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 20 811,84 грн. За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,4 грн, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 37 076,52 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 30 602,86 грн, що становить 82,54 % від ціни позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 999,45 грн (2 422,40 грн х 82,54%). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір № 1/04 про надання правничої допомоги від 01.04.2024, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» з адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженка М.П.; акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 5 від 05.05.2025 про надання ТОВ «Санфорд Капітал» юридичних послуг по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму 7 200,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність серії ДП № 3332 виданого 28.04.2017 на ім`я Маслюженка М.П.; ордер від 19.08.2024, яким ТОВ «Санфорд Капітал» на підставі договору № 1/04 про надання правничої допомоги від 01.04.2024 уповноважило адвоката Маслюженка М.П. на надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з положень щодо пропорційності такого відшкодування та керується положеннями частини 2 статті 141 ЦПК України. Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає їх в сумі 5 942,88 грн (7 200,00 грн х 82,54 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial