Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

24.06.2025 через електронний кабінет Електронного суду до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що була подана представником позивача - адвокатом Шрамко Іриною Сергіївною. Позивачка позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2022 між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останнього часу, відносини між сторонами стали погіршуватися, між ними часто почали виникати непорозуміння, стало важко знаходити спільну мову. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинилися. Сторони проживають окремо з вересня 2024 року. Позивачка вважає, що примирення і збереження шлюбу є неможливим, також подальше спільне проживання буде суперечити її інтересам. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 24.06.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.07.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. 08.07.2025 через електронний кабінет Електронного суду, до суду надійшла заява від представника позивачки - адвоката Шрамко І.С., про усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 03.07.2025. Ухвалою суду від 09.07.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У судове засідання 19.08.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення конверту з повісткою за встановленим місцем реєстрації особи,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 16.07.2025 поштового відправлення у якому міститься підпис позивачки (а.с. 31). Представник позивачки - адвокат Шрамко І.С., у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення повісток до електронного кабінету Електронного суду, яку відповідно до довідок про доставку повістки на 19.08.2025 отримано 10.07.2025 о 20:15:40 (а.с. 28). 06.08.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області від представника позивачки - адвокат Шрамко І.С., через через електронний кабінет Електронного судунадійшло клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити (а.с. 35). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення конверту з повісткою за встановленим місцем реєстрації особи. 16.07.2025 до суду повернувся конвер надісланий на ім`я відповідача [PERSON] з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 33). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 05.08.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області від відповідача [PERSON] , надійшло клопотання у якому він просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 34). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.06.2022 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.06.2022 (а.с. 6). Від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2024 року, спільне господарство не ведеться. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Позивачка правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, не скористалась. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № ЕВРТ-К5Н5-0075-52Х5 від 18.06.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 9). Разом із тим, позивачка у своїй позовній заяві просить судові витрати з відповідача не стягувати. Враховуючи позицію позивачки в частині розподілу судових витрат, судові витрати по стягненню судового збору необхідно віднести за рахунок позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved