Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про місця проживання дітей, припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що 27 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати з матір`ю. 02 жовтня 2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . У липні 2020 року відповідач подала до суду позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Остання була проти примирення, посилаючись на те, що у неї є інший чоловік, з яким вона має намір проживати разом. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з нього аліменти на утримання дітей. Відповідач разом з дітьми пішла проживати до своїх батьків. Він постійно навіщав дітей, приймав активну участь у їх житті та вихованні. Відповідач згодом почала обмежувати ці зустрічі. У цей період він регулярно сплачував відповідачу аліменти на утримання дітей. Зазначає, що кожного разу, коли він відводив дітей до матері, вони просили не віддавати їх та якомога швидше знову їх забрати. Донька стала просити його не віддавати матері та сказала, що мати та вітчим застосовують до неї фізичну силу за те, що вона не хоче з ними жити. У зв`язку з цим, він звернувся до ССД Солом`янського району м. Києва з заявою стосовно перевірки виконання батьками батьківських обов`язків, проте це не дало жодного результату. Відповідач уклала шлюб з [PERSON] та у них народились двійнята. Вона разом з чоловіком та п`ятьма дітьми проживає у двокімнатній квартирі, загальною площею 46 кв. метрів, яка на праві власності належить її матері. Він зареєстрований та проживає у чотирьохкімнатній квартирі, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання його дітей. Вважає, що проживання сина та доньки разом з ним буде відповідати інтересам дітей. Він має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатись їх вихованням. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] ; - припинити стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] ; - звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стягуються за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року заяву сторони позивача про забезпечення позову задоволено частково. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Зазначили, що з жовтня 2024 року донька [PERSON] проживає з позивачем. У останнього кращий майновий стан, він працює, проживає в чотирьохкімнатній квартирі разом зі своєю матір`ю. Їх діти різнополі та у нього вони можуть жити в окремих кімнатах. Аліменти на дітей він сплачує за рішенням суду. Коли діти знаходяться у нього, він купує їм необхідні речі. Додаткові кошти матері він не надає, лише купує речі. Вказали, що вітчим, з яким зараз проживає відповідач, ображав та бив його доньку [PERSON] . Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Зазначили, що донька [PERSON] дійсно проживає з батьком з жовтня 2024 року. Відповідач вважає, що дітям буде краще жити з нею, оскільки вони завжди жили з матір`ю. У позивача ненормований графік роботи та у зв`язку з цим скоріш за все батько не зможе повноцінно піклуватись про дітей, зокрема, слідкувати за навчанням, одягати зранку, робити уроки. Відповідач вважає, що у батька діти будуть більш неорганізованими. Також, відповідач вказала, що відсутність продуктів у холодильнику пояснюється тим, що вона готує їжу, яка одразу з`їдається, та не готує про запас. Чоловік відповідача зараз служить в Збройних Силах України. Крім того, відповідач пояснила, що на даний час у батька немає можливості забезпечити дитині (сину) окрему кімнату. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що сім`я давно перебуває в полі зору Служби у справах дітей та сім`ї, також був факт насильства над дитиною. Представники служб оглядали житло матері та виявили відсутність продуктів харчування в холодильнику. Раніше [PERSON] говорив, що не знає чи краще йому з батьком, оскільки він з татом ніколи не жив. Підтримує наданий висновок Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 19 листопада 2024 року. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати з матір`ю. 02 жовтня 2011 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] та остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2500 гривень в цілому щомісячно (а.с. 14). Встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та у них народились двійнята. З позову вбачається, що відповідач разом з дітьми пішла проживати до своїх батьків. Позивач постійно навіщав дітей, приймав активну участь у їх житті та вихованні. Відповідач згодом почала обмежувати ці зустрічі. У цей період він регулярно сплачував відповідачу аліменти на утримання дітей. Кожного разу, коли позивач відводив дітей до матері, вони просили не віддавати їх та якомога швидше знову їх забрати. Просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім`я [PERSON] та [PERSON] розпалася, вони спільно не проживають. [PERSON] мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 30). [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Їх спільний син [PERSON] проживає та зареєстрований з матір`ю (а.с. 17). З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Сторона позивача вказує на те, що квартира, де проживає відповідач, належить її матері, загальна площа квартири - 46,5 кв. метрів та складається з двох кімнат, що підтверджується договором дарування квартири від 24 березня 2006 року (а.с. 25). Квартира, де проживає позивач, складається з чотирьох кімнат, загальною площею - 86,3 кв. метрів, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31 січня 2008 року (а.с. 27). У судовому засіданні сторони підтвердили, що з жовтня 2024 року донька [PERSON] почала проживати з позивачем. Сторона позивача вказує на те, що причиною переїзду доньки до батька було погане відношення до неї зі сторони вітчима [PERSON] , зокрема, був наявний факт нанесення останнім дитині тілесних ушкоджень. У матеріалах справи міститься витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 26 жовтня 2024 року до реєстру внесені відомості за заявою [PERSON] про те, що 25 жовтня 2024 року, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , невстановлена особа під час словесного конфлікту нанесла тілесні ушкодження його донці [PERSON] , [INFO] (а.с. 68). У зв`язку з цим, було відкрито кримінальне провадження № 12024105090001049. Постановою дізнавача відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 07 листопада 2024 року неповнолітню [PERSON] визнано потерпілою в рамках кримінального провадження № 12024105090001049 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 69). Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень) (а.с. 90). Вбачається, що на даний час донька [PERSON] проживає з батьком, а син [PERSON] живе з матір`ю. На підтвердження заявлених вимог позивач посилається на покази свідків та письмові докази. У матеріалах справи міститься характеристика на працівника від 14 серпня 2023 року з ТОВ «Евакуатор Сервіс», з якої вбачається, що [PERSON] працює на посаді водія, зарекомендував себе як кваліфікований працівник, чесний відповідальний, ініціативний та сумлінний працівник. Протягом усього періоду роботи отримував лише позитивні відгуки від клієнтів. В колективі користується повагою та авторитетом (а.с. 18). З довідки про доходи від 14 серпня 2023 року вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період з лютого 2021 року по липень 2023 року без урахування аліментів становить 183100 гривень 45 копійок (а.с. 19). Відповідно до довідки ТОВ «Евакуатор Сервіс» від 22 травня 2024 року дохід [PERSON] за період з 01 травня 2023 року по 30 квітня 2024 року становить 160967 гривень 22 копійки (а.с. 20). 06 лютого 2024 року [PERSON] (бабуся дітей сторін) подала заяву до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням взяти родину відповідача на супровід та провести роз`яснювальну роботу з батьками щодо їх батьківських обов`язків (а.с. 22-23). З відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 27 лютого 2024 року на заяву [PERSON] вбачається, що працівниками служби відвідано адресу проживання родини та перевірено умови проживання. З матір`ю дітей проведено профілактичну бесіду. Під час бесіди [PERSON] заперечувала факти невиконання нею та її чоловіком обов`язків по вихованню та утриманню дітей (а.с. 24). Свідок [PERSON] у суді показала, що вона є матір`ю відповідача. Позивача вона знає з моменту знайомства з її донькою. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] їх спільні діти залишились проживати з відповідачем. Періодично діти проживали в квартирі позивача. Вона вважає, що батько може забезпечити догляд і виховання дітей. Після останнього одруження донька змінилась і почала менше турбуватись про старших дітей. Після повернення доньки з дітьми з Фінляндії у 2023 році вона приїжджає до них приблизно раз на місяць. У них ніколи не було їжі в холодильнику, діти постійно голодні. Після повернення до України діти на вихідних приїздили до батька, у останнього створені всі необхідні умови. [PERSON] розповідала, що вітчим ображає її. [PERSON] нічого про це не розповідає. Батько дітей живе в квартирі зі своєю матір`ю, яка зможе допомагати у вихованні своїх онуків. У відповідача маленька квартира, в якій вона живе з новим чоловіком та п`ятьма дітьми. Вітчим одного разу побив [PERSON] . З листопада 2024 року [PERSON] живе з батьком. Відповідач обмежує [PERSON] у спілкуванні з батьком. Позивач постійно працює, має стабільний дохід. Вважає, що дітям буде краще з батьком. Зараз у неї (свідка) погані стосунки з донькою, вони фактично не спілкуються. Це почалось після знайомства відповідача з новим чоловіком. Вона (свідок) намагається приїжджати до внуків, привозити їм подарунки, ласощі, але донька постійно влаштовує скандали. Свідок [PERSON] у суді показала, що вона є матір`ю позивача. З відповідачем знайома з 2011 року з моменту одруження сторін. Вона проживає в квартирі з сином, також з ними живе онука [PERSON] . У спілкуванні з онуком [PERSON] чиняться перешкоди. Останній раз був 20 квітня. Забирають [PERSON] в п`ятницю та до неділі. Після одруження матері у дітей погіршились стосунки, почались скандали. Частіше за все дітей надають лише тоді, коли вони фінансово допоможуть матері дітей. Вона в квартирі матері буває рідко, оскільки їй там не дуже раді. На додаткові заняття [PERSON] не ходить. Зазначає про те, що [PERSON] хоче жити з батьком, а [PERSON] не може визначитись. Він хоче бути з обома батьками. Проте, говорить, що батька він менше знає, бо мало часу живе з ним. Вважає, що дітям буде краще з батьком, оскільки у нього кращі умови проживання та матеріальний стан. В якійсь період діти почали більше скаржитись на відсутність уваги. Сторона відповідача, заперечуючи доводи позивача, посилається на покази свідка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона донька відповідача від першого шлюбу. Позивача знає з трьох років. [PERSON] та [PERSON] її молодші брат і сестра. З приводу [PERSON] вона нічого не може сказати. Вважає, що брат [PERSON] має жити з матір`ю. З братом у неї кращі стосунки, ніж з сестрою [PERSON] . Коли вони жили разом з позивачем, він постійно вживав пиво. Вона (свідок) має добрі стосунки з іншими дітьми (братами та сестрами). Відношення матері до дітей не змінилось, у них в родині нормальні стосунки. З вітчимом у неї нормальні стосунки. З [PERSON] вона майже не спілкується. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні 12 серпня 2025 року проведено опитування малолітніх дітей сторін. Донька [PERSON] у суді пояснила, що зараз вона живе з батьком вже приблизно рік, а з мамою не спілкується. Вона сама захотіла жити з батьком, оскільки так їй комфортніше. З ними також живе бабуся, наречена батька та її дитина. З матір`ю вона не бачиться та не хоче. Мама їй не телефонує, не цікавиться нею. Під час війни вони були певний період в Фінляндії та їх відібрали від матері, оскільки мати з новим чоловіком залишили їх на пів дня, а самі поїхали. Нового чоловіка матері звуть [PERSON] та з ним вона не знайшла спільної мови, він їй не подобається. Син [PERSON] у суді зазначив, що він зустрічається з татом зараз приблизно раз на два тижні. Йому не дуже подобається у тата, оскільки останній постійно зайнятий. У тата сумно, немає з ким погуляти, батько може поїхати на роботу, а він залишається з бабусею і сестрою. Коли він приїжджає до тата, то більше часу сидять в квартирі, гуляють з батьком нечасто. Уроки батько з ним не робить. Зараз у батька в квартирі для нього немає окремої кімнати. За сестрою [PERSON] інколи сумує, але не сильно. Коли довго не їздить до батька, то більше сумує за бабусею. Він хоче частіше приїздити до бабусі. З татом йому сумно, хоче бути тільки з мамою. [PERSON] говорить, що за братом сильно не сумує. З висновку Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 108-14512 від 19 листопада 2024 року вбачається, що у бесіді з працівником служби [PERSON] зазначила, що у [PERSON] перехідний вік і іноді у них виникають суперечки та непорозуміння. Мама не заперечує щодо проживання [PERSON] з батьком, щодо [PERSON] не готова віддати на проживання до батька, тому що не впевнена, що батько зможе забезпечити виховання дітей в повній мірі. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного працівником служби 05 листопада 2024 року, сім`я мешкає в двокімнатній квартирі, займають одну кімнату. Для старших дітей є окремі спальні місця, обладнані місця для навчання, молодші діти від третього шлюбу сплять з батьками в одному ліжку. У дітей є речі, одяг, шкільне приладдя. У холодильнику відсутні продукти харчування. Відповідно до інформації загальноосвітньої школи № 60 комплексного розвитку «Росток» м. Києва, [PERSON] та [PERSON] охайно вдягнені, відповідно до сезону. Батько дітей цікавиться навчанням сина та доньки, купує необхідні речі для навчання, необхідний одяг, приходив до школи на виступ доньки. Матір дітей турбується про них, постійно підтримує зв`язок з вчителями та школою, відвідує батьківські збори. Під час бесіди з працівником служби 05 листопада 2024 року [PERSON] зазначив, що проживає з мамою, братиками, сестричками та вітчимом. По суті спору зазначив, що не знає як йому буде жити з батьком, бо ніколи з ним не жив. Батько з бабусею частіше забирали до себе [PERSON] . Хотів би жити разом з мамою та татом. 28 жовтня 2024 року під час бесіди з працівником Служби малолітня [PERSON] повідомила, що вітчим постійно кричить на неї, штурхає, б`є, мати про це знає, вона свариться на неї, змушує варити їсти та доглядати за молодшими дітьми. Останнім разом після сварки з вітчимом він вдарив її головою об стіну, від чого у дівчинки з`явилась гематома. Батько забрав її до себе, повертатися до матері [PERSON] не бажає, хоче проживати з батьком, про що повідомила у своїй заяві до служби. Враховуючи думку дітей та рішення комісії, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження, з батьком [PERSON] (а.с. 59-61). Оцінюючи покази свідків та висновок органу опіки та піклування, вбачається, що позивач як батько дітей є матеріально забезпеченим, проживає у квартирі, де є більше простору, ніж у відповідача, є всі необхідні для дітей речі. Обидві бабусі (як зі сторони позивача, так і відповідача) підтримують позивача у його бажанні, щоб обоє дітей проживали з батьком. Вважають, що дітям буде краще жити з батьком, оскільки умови проживання останнім організовані комфортніше та він є більш матеріально забезпечений. З показів свідків також вбачається та не заперечується сторонами, що донька [PERSON] вже з жовтня 2024 року проживає з позивачем, оскільки у неї виникли неприязні стосунки із вітчимом. Судом враховується, що вітчим застосував фізичне насильство стосовно [PERSON] та спричинив їй тілесні ушкодження, що встановлено вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04 грудня 2024 року. За таких обставин, враховуючи обставини справи, покази свідків, пояснення дітей, висновок Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання доньки [PERSON] з ним підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача про визначення місця проживання сина [PERSON] з ним задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що з позивачем у квартирі на даний час проживає його мати, донька [PERSON] , наречена позивача та її дитина. Вбачається та не заперечується стороною позивача, що окремої кімнати для сина [PERSON] у квартирі батька на даний час не виділено. Він проживає в кімнаті з сестрою. У суді під час опитування сина [PERSON] встановлено, що йому не дуже подобається проводити час у батька, оскільки він не достатньо приділяє йому уваги через постійну зайнятість на роботі, не гуляє з ним на вулиці, уроки не робить. Коли він перебуває у батька, то більше часу проводить з бабусею та сестрою [PERSON] . Вказує на те, що хоче жити разом з матір`ю та батьком, проте не знає як жити лише з батьком, оскільки ніколи з ним не жив. Аналогічні пояснення [PERSON] надавав й працівникам Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, що викладені у висновку від 19 листопада 2024 року. Також, з показів свідків та пояснень дітей встановлено, що [PERSON] , проживаючи з матір`ю, сумує більше за бабусею, ніж за сестрою [PERSON] . Остання також говорить, що за братом сильно не сумує. Крім того, з показів старшої доньки від першого шлюбу [PERSON] , яка проживає з відповідачем, вбачається, що у неї кращі відносини з братом [PERSON] , ніж з сестрою [PERSON] , з якою вона майже не спілкується. За таких обставин, враховуючи покази свідків та пояснення дітей, їх інтереси та вік, атмосферу, що склалась навколо сина [PERSON] та його сприйняття ситуації в сім`ї, вбачається, що останній має більш стійкий емоційний зв`язок з матір`ю, ніж з батьком. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання сина [PERSON] з ним задоволенню не підлягає. Позивач також просить суд ухвалити рішення, яким припинити стягнення аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] та звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стягуються за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 188 СК України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи, що місце проживання доньки [PERSON] визначено разом з батьком, то це свідчить про зміну обставин після винесення рішення суду про стягнення аліментів. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 273 ЦПК України [PERSON] підлягає звільненню від сплати аліментів, визначених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року, що стягуються на користь [PERSON] в частині утримання доньки [PERSON] , [INFO] . У такому випадку, позивач підлягає звільненню від сплати аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки до цього моменту діє рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року про стягнення аліментів. Вимога позивача про звільнення від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки судом відмовлено у задоволенні вимоги щодо визначення місця проживання сина з батьком та [PERSON] залишається проживати з матір`ю. Тобто, обставини щодо утримання [PERSON] , встановлені рішенням суду, не змінились. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: partial