Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» з даною позовною заявою, в якій просить суд: Позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; звільнити позивача від сплати судового збору відповідно до пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки виконавчий комітет Таращанської міської ради, будучи органом опіки і піклування, виступає із заявою про захист прав малолітніх дітей. Обґрунтування позиції позивача Відповідно до рішення Таращанського районного суду Київської області від 27.12.2023, яке набрало законної сили 06.02.2024, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відібрані від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Причиною відібрання дітей від батька стало ухилення від виконання батьківських обов`язків, низький рівень батьківського потенціалу, неналежні умови проживання в будинку, зловживання алкогольними напоями. Рішеннями виконавчого комітету Таращанської міської ради від 12.02.2024 №№ 20- VIII, 21-VIII [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої піклування, відповідно. Фахівцями із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради проведено оцінювання потреб сім`ї [PERSON] та продовжено надання соціальної послуги соціального супроводу з метою усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дітей, для їх повернення в біологічну сім`ю. Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради. 19.02.2025 члени комісії, ухвалили рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Той факт, що будучи фізично здоровим, протягом року [PERSON] не усунув і не намагався усунути жодної з обставин, що стали підставою для відібрання у нього дітей, свідчить про свідоме та злісне ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, від виховання та матеріального утримання своїх дітей, що є грубим порушенням статті 27 Конвенції ООН про права дитини. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Процесуальній дії у справі На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до управління «ЦНАП» виконавчого комітету Таращанської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Суд установив, що позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, справа віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України територіальної юрисдикції Таращанського районного суду Київської області. Ухвалою суду від 15.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.05.2025. Ухвалою суду від 14.05.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.07.2025, задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, прохала його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є старостою Степківського старостинського округу. Відповідач самоусунувся від виховання дітей. Діти без нагляду після того, як приблизно 5 років тому померла їх мати. Раніше відповідач трохи знаходив контакт з дітьми, а потім контакт вже повністю пропав з обома дітьми. Син [PERSON] часто проявляв агресію, трощив майно. Брав складний ножик, так кидав ним по розеткам. [PERSON] також побив вікна, на зауваження не реагував. Сусіди подарували їм козу з козенятами, однак відповідач продав козу «баригам». Також з односельцями допомогли відповідачу посадити город, але [PERSON] не дбав про город та врожай пропав. Відповідач ніяк не реагує на прохання. У них навіть відсутній туалет. Відповідача прохали робити закрутки, однак, він не реагував. [PERSON] зламав приставку до котла. З односельцями навели порядок у відповідача, побілили хату, але ця робота пішла нанівець. [PERSON] викрадав кошти у сусідів, рвав помідори, огірки. У однієї бабусі з погребу виносив закрутку. Відповідач зловживає спиртними напоями. Служба замінювала відповідачу вікна, огорожі. Однак відповідач нічого не хоче чути, не працює над собою. Діти зараз у інтернаті, вони зараз в людських умовах. Якщо їх повернути до батька, то буде тільки гірше. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є директором комунального закладу «Центр надання соціальних послуг». Відповідач отримує соціальну послугу з 2023 року. В тому ж році діти були вилучені з сім`ї. Був укладений договір з відповідачем з метою повернення дітей у сім`ю. Діти мають розумову відсталість, у [PERSON] більш тяжкий діагноз. Діти зараз у реабілітаційному центрі. Відповідач нічого не зробив по затвердженому плану, зловживає спиртними напоями. Його направляли до психолога та нарколога. У нього заборгованість по аліментам, не працює офіційно, тимчасові заробітки. Прибудинкова територія захаращена. Йому надавали меблі у гарному стані, однак [PERSON] їх потрощив, зараз навіть ліжка нема. Розетки видрані зі стін. Наявна заборгованість з комунальних послуг. Раніше Центр погашав заборгованість по комунальним послугам. Відповідачем план не виконаний, до фахівця він не приходе. Приїжджали до відповідача додому, але нічого не змінилося. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, сторона позивача не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи. Ухвалою суду від 07.08.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. У зв`язку з ненаданням відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявним матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Суд, заслухавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.9 на звороті-10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради від 12.02.2024 № 20-VIII [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.10 на звороті). Відповідно до рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради від 12.02.2024 № 21-VIII [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11). Відповідно до довідки-характеристики, наданої старостою Степківського старостинського округу від 06.02.2025 № 07-10/10-05 вих-25, [PERSON] офіційно не працює, час від часу має тимчасові підробітки, зловживає алкоголем і легковажно ставиться до виконання батьківських обов`язків. Упродовж 2024 року він не покращив побутові умови, у дворі та у будинку той же безлад, відсутні запаси продуктів харчування, присадибна ділянка не оброблялася.(а.с.12 на звороті) Відповідно до інформації, наданої КЗ КОР «Таращанський навчально-реабілітаційний центр» від 22.01.2025 № 38, [PERSON] з 01.09.2024 по 31.01.2025 раз на місяць відвідував своїх дітей [PERSON] та [PERSON] .(а.с.13) З [PERSON] був підписаний Типовий договір про надання соціальних послуг та складений план соціального супроводу, спрямований на створення належних побутових умов, ведення здорового способу життя, офіційне працевлаштування батька, підвищення рівня його виховного потенціалу, повернення дітей в біологічну сім`ю. Проте протягом періоду надання соціальної послуги соціального супроводу батько не вжив жодних заходів для виконання визначених завдань. За результатами візитів до помешкання відповідача неодноразово виявлялися вкрай неналежні умови проживання, відсутність елементарних побутових зручностей, брак продуктів харчування, антисанітарні умови, які містять загрозу здоров`ю дітей. Протягом 2024 року [PERSON] не виконував план соціального супроводу та рекомендації фахівця із соціальної роботи, не працевлаштувався для покращення матеріального становища сім`ї, мав лише тимчасові неофіційні заробітки, не пройшов лікування від алкогольної залежності, не створив належні побутові умови для повернення дітей у сім`ю. Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 24.02.2025 № 101-VIII, виходячи з інтересів дитини, орган опіки і піклування виконавчого комітету Таращанської міської ради, вважає доцільним позбавлення батьків ських прав [PERSON] , [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.15-15 на звороті). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За положенням статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 5 Сімейного кодексу України(далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 150 СК Українибатьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по виханню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК Українидозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІпередбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року (справа № 631/2406/15-ц провадження № 61-36905св18). За таких обставин, з урахуванням пояснень представника позивача, свідків, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей, не цікавилася і не цікавиться їх життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не спілкується, не турбується про їх моральний стан, тобто не виявляє до дітей жодного інтересу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дітей, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення його до своїх батьківських обов`язків. Небажання відповідача виконувати батьківські обов`язки та легковажне ставлення щодо факту позбавлення його батьківських прав у відношенні дітей, що виразилося у відсутності будь-яких заперечень щодо задоволення позову, ігнорування явки до суду, свідчить про небажання змінитися та змінити спосіб свого життя, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення його батьківських прав у відношенні його дітей. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач, на підставі п. 12 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 211,20 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved