Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

24.04.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до Обухівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 4510251 від 28.03.2024 року у розмірі 73 000 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На обґрунтування позову представниця позивача зазначила, що 28.03.2024 року між ТОВ «ФК «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4510251, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 14.11.2024 року між ТОВ «ФК «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 14/11/2024, у відповідності до умов якого, останньому за плату передано право вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки вимогу на суму 73 000 грн. 00 коп., яка складається з: 10 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 58 000 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за штрафом. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 4510251 від 28.03.2024 року у розмірі 73 000 грн. 00 коп., які просить стягнути позивач. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом ) сторін. Представниця позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання в якому просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала. У свою чергу відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні обставини. 28.03.2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» був укладений кредитний договір № 4510251, згідно з умовами якого відповідачка отримала 10 000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачкою не було внесено. ТОВ «Лінеура Україна» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну суму. Відповідачка зі свого боку не виконала умови кредитного договору. Враховуючи всі ці обставини, умови чинного законодавства та кредитного договору № 4510251 від 28.03.2024 року позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Укладаючи кредитний договір відповідачка [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідачки, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням від 28.03.2024 року. Підтвердженням добровільного укладення [PERSON] даного договору є Анкета позичальника від 28.03.2024 року, що заповнена позичальником. Відповідно до умов кредитного договору, 14.11.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу № 14/11/2024 від 14.11.2024 року. Згідно умов даного договору відбулося відступлення права вимоги в тому числі і за кредитним договором № 4510251 від 28.03.2024 року, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4510251 від 28.03.2024 року було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Кредит-Капітал» від первинного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» згідно договору факторингу № 14/11/2024 від 14.11.2024 року. Сума заборгованості [PERSON] становить 73 000 грн. 00 коп., яка складається з: 10 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 58 000 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за штрафом. Відповідачці було надіслано письмову досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вихідний № 23996381 від 16.04.2025 року. За змістом положень статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611\~ЦК Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625\~ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В порушення умов кредитного договору свої зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 4510251 від 28.03.2024 року своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 73 000 грн. 00 коп., яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст.141\~ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 422,40 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved