Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Заявник адвокат Пуляєва Наталія Сергіївна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документав якій просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності серії [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , виданого Фондом комунального майна м.Херсон 19.06.2006 року. Встановити факт належності [PERSON] Витягу про реєстрацію права власності № 11236474 від 15.07.2006 року на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що 19.06.2006 року згідно розпорядження заступника голови Фонду комунального майна м.Херсона №19353-Ж, [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Проте у Свідоцтві про право власності серії [NUMBER] від 19.06.2006 року виданого Заступником голови Фонду комунального майна м.Херсона, прізвище заявника зазначено [PERSON] замість належного [PERSON] , по батькові заявника зазначено [PERSON] , замість належного [PERSON] . В подальшому, під час реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] КП «Херсонське державне бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради було зазначено прізвище заявника " [PERSON] " по -батькові « [PERSON] », замість належного « [PERSON] » по - батькові « [PERSON] », та видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11236474 від 15.07.2006 року, в зв`язку з чим заявник змушений звернутись до суду, оскільки позбавлений права вільно розпоряджатися своїм майном. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М., від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися. Представник заявника надала заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника. Заявлені вимоги просила задовольнити. Представник Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився. Надав пояснення у справі згідно яких при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представник Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 зазначеної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (на час розгляду справи - ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд звертає увагу, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме право вільно розпоряджатися належним нерухомим майном, що прямо передбачено цивільним законодавством та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Судом встановлено, що відповідно [PERSON] народився [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно паспорта № [NUMBER] заявник має повне прізвище ім`я та по батькові « [PERSON] ». Фондом комунального майна м.Херсона 19.06.2006 року видано Свідоцтво про право власності на житло серії [NUMBER] , відповідно до якого квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Херсонське державне бюро технічної інвентаризації № 11236474 від 15.07.2006 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] виданого 19.06.2006 року фондом комунального майна згідно розпорядження №19353-ж, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності серії [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , виданого Фондом комунального майна м.Херсон 19.06.2006 року та Витяг про реєстрацію права власності № 11236474 від 15.07.2006 року на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] належать - заявнику, так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема його, ім`я, по-батькові збігаються. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved