Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

22 квітні 2025 року позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») звернулося до Покровського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.07.2022 № 7925900439 Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що Позивачем та Відповідачем укладено Кредитний договір від 13.07.2022 № 7925900439. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: -Сума кредиту 42132,85 грн., -Строк користування 24 місяців; -Процент при наданні кредиту 10% від суми кредиту; -Загальні проценти 10,99% від суми боргу за договором; -Щомісячні проценти 3,50% від суми кредиту; Позивач стверджує, що умови кредитного договору від 13.07.2022 № 7925900439 не виконано, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строку не повернуті. Позивач стверджує, що наслідок, станом на 10.04.2025 року заборгованість Позичальника, Відповідача, за кредитним договором становить 52642,32 грн., у тому числі: -заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 41485,00 грн., -заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 187,50 грн., -заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 10969,82 грн. В якості доказу Позивачем долучено відповідний Розрахунок заборгованості по кредитному договору та Виписки, платіжну інструкцію банку від 13.07.2022 року № 978594377 на суму наданого кредиту 42132,85 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала відзив, - позовні вимоги визнала частково. Відповідачем надано до суду відзив на позов, відповідно до якого не оспорює факт отримання кредиту в сумі 42132,85 грн. не оспорює факт порушення кредитного договору, однак вказує, що проценти нараховані за межами строку кредитування, оскільки відповідності до укладеного Кредитного договору № 7924900439 від 13.07.2022 встановлено, що кредит у розмірі 42132,85 грн. надається саме на 24 місяці, тобто як вбачається саме до 13.07.2024 року включно. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно із ст.526\~Цивільного кодексу\~України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.1054\~ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.\~1048\~ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.\~1049\~ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.\~610\~ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625\~ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за таким кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого у утворилась заборгованість, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача. Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд вказує, що за абз. 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд вказує, що припис абз. 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд зазначає таке. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: - припис абзацу другого частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050\~ЦК України (пункт 91 постанови); - вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12(пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16(пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови); - якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст.\~625\~ЦК України (п. 100 постанови); - у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст.\~625\~ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (п. 103 постанови); - в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12(пункт 54) та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16(пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (п. 108 постанови); - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. Verba chartarum fortius accipiunt ur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови). За обставин цієї справи, сторони в договорі від 13.07.2022 № 7925900439 погодили строк на який надається кредит 24 місяці. На підставі досліджених у судовому засіданні доводів позовної заяви та наявних до суду доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що проценти за період поза межами строку кредитування були нараховані саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України. Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих Позивачем процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі ст.\~625\~ЦК України та, як наслідок - задоволення вимоги в частині заявлених процентів, нарахованих поза межами строку кредитування. Зазначене узгоджується із вищенаведеними висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року. Крім того, саме Позивачем у відповідності до повідомлення-вимоги від 10.02.2025 року № 190976/70.2 уточено, що строк користування кредиту становить до 23.07.2024 року. Судом встановлено, що відповідно до Розрахунку заборгованості, що надано Позивачем, встановлено наступне: У період часу з 13.07.2022 року по 10.04.2025 року нараховано річні проценти у сумі 12576,02 грн., сплачено річні проценти у сумі 123388,52 грн., - заборгованість по річним відсоткам складає 187,50 грн. У період часу з 13.07.2022 року по 10.04.2025 року нараховано щомісячні проценти у сумі 48663,45 грн., сплачено щомісячні проценти у сумі 37693,63 грн., - заборгованість по щомісячним процентам складає 10969,82 грн. У період часу з 13.07.2022 року по 10.04.2025 року сплачено ОБ (тіло кредиту) 647,85 грн., отже заборгованість складає за тілом кредиту 41485,00 грн. Суд приходить висновку, що починаючи з 25.07.2024 року нарахування Процентів Позивачем не обумовлено умовами кредитного договору, а саме: Нараховано річні проценти у сумі 3251,47 грн. (за період з 25.07.2024 року по 10.04.2025 року нараховано по періодам 98,68 грн., 257,46 грн., 122,59 грн., 354,48 грн., 25,33 грн., 355,54 грн., 24,52 грн., 354,48 грн., 24,32 грн., 380,06, грн., 73,56 грн., 232,94 грн., 73,56 грн., 257,83 грн., 122,12 грн., 294,24 грн., 85,82 грн., 113,94 грн.) Нараховано щомісячні проценти у сумі 13271,85 грн. (за період з 24.07.2025 року по 10.04.2025 року нараховано по періодам 7 платежів по 1474,75 грн. та 2949,30 грн.). Тоді як нараховані в межах строку кредитування становлять: Річні проценти становлять 9324,55 грн. Щомісячні проценти становлять 35391,60 грн. Таким чином, судом встановлено, що Боржником відповідно до розрахунку заборгованості сплачено річні проценти у сумі 12388,22 грн. та Позивачем враховано до сплати 12388,22 грн., тоді як мають бути сплачені 9324,55 грн., що нараховані в межах строку кредитування, - надмірна сплата 3063,68 грн. мала бути врахована Позичальником в погашення заборгованості по тілу кредиту, враховуючи наявність заборгованості за кредитом. Таким чином, судом встановлено, що Боржником відповідно до розрахунку заборгованості сплачено щомісячні проценти у сумі 37693,63 грн. та позивачем враховано до сплати 37693,63 грн., тоді як мають бути сплачені 35391,60 грн., що нараховані в межах строку кредитування - надмірна сплата 2302,03 грн. мала бути врахована Позичальником в погашення заборгованості по тілу кредиту, враховуючи наявність заборгованості за кредитом. Так, Договір не містить домовленостей стосовно нарахування відсотків, - у даній справі поза межами кредитування, - а, отже, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованості, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Аналогічна позиція з цього приводу Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). У відповідності до позовних вимог, позивач зазначає, що заборгованість по тілу кредиту становить 41485 грн. (42132,85 грн. отримано - 647,85 грн. (зазначено в розрахунку заборгованості як «Сплачено ОБ»). Таким чином, сума заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь позивача становить 36119,29 грн. (42132,85 647,85 - 3063,68 - 2302,03). Підсумовуючи, суд зазначає, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК», заявлені до відповідача, підлягають на підставі викладеного судом вмотивування частковому задоволенню шляхом стягнення на користь позивача з [PERSON] боргу за договором кредиту кредитним договором від 13.07.2022 № 7925900439 в сумі 36119,29 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати АТ «ТАСКОМБАНК» зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених с удом позовних вимог, що дорівнює відповідно 2077,59 грн. (36119,29 / 52642,32 х 3028 = 2077,59). при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: partial