Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Законний представник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с. Викоти Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Заповіт від її імені у виконкомі Бісковицької сільської ради не посвідчувався. Із нею були зареєстровані та проживали син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , сваха [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , оскільки останній вступив у володіння спадковим майном. [PERSON] працювала із 1949 року в колгоспі с. Рогізно, згідно записів у книгах розрахунків з членами колгоспу по с. Рогізно, які знаходяться на зберіганні у Трудовому архіві при виконавчому комітеті Бісковицької сільської ради; відповідно до архівної довідки №77/09-09 від 16.06.2025 року відомо, що вона отримувала заробітну плату по 1968 рік. Розпаювання землі в Україні розпочалося наприкінці 1990-х років, згідно з постановою Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року.\~Цей процес передбачав передачу земель колективної власності у приватну та колективну власність.\~У 1995 році був прийнятий Указ Президента України №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", який регулював конкретний порядок паювання. Станом на 1990 рік [PERSON] було 77 років та вона була пенсіонером за віком. Отже їй належало право на земельну частку (пай) у розмірі 1, 31 ум.кад.га розташованого у с. Рогізно Самбірського району Львівської області, проте за життя сертифікату на земельну частку (пай) вона не отримала та до списків осіб, які мали право на земельну частку ( пай) помилково не була включена. [INFO] в м. Самбір помер [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Заповіт від його імені виконкомом Бісковицької сільської ради не посвідчувався. На день смерті він проживав та був зареєстрований разом із дружиною [PERSON] , [INFO] , зятем [PERSON] , [INFO] , внучками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Викоти Самбірського району Львівської області. До дня смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Заповіт від її імені виконком Бісковицької сільської ради не посвідчувався. На день смерті з нею ніхто не був зареєстрований, проте проживали без реєстрації зять [PERSON] , [INFO] , внучки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . До спадкоємців першої черги за законом належить дочка [PERSON] , яка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » після укладення шлюбу. Відповідач [PERSON] відмовилась від спадкування після смерті матері [PERSON] в користь своєї дочки [PERSON] шляхом подання заяви про відмову від спадщини від 15.11.2024 року в Самбірську державну нотаріальну контору. Для оформлення спадкових прав [PERSON] після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріуса, однак він відмовив у видачі свідоцтва на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ. У позивача не має можливості оформити право на спадкове майно у іншому порядку, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду, відтак просить судовим рішенням визнати за нею право на вказане спадкове майно. Позивач, її законний представник та представник адвокат до суду не з`явились, остання подала заяву про розгляд справи в їх відсутності, просила позовні вимоги задовольнити; відповідач [PERSON] до суду не прибула, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи; представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області до суду не прибув і також подав заяву, в якій проти позову не заперечував, справу просив розглядати у його відсутності. Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Разом з тим згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Оскільки як установлено судом представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує, а також із поданих позивачем даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернулась до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу такого права немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі доказів, а тому такий позов слід задовольнити.

Outcome: approved