Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»), в інтересах якого діє представник позивача Усенко М.І., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.10.2021 між ТОВ « БАНК ФОРВАРД» та відповідачем укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети заяви №300006892 про акцепт Публічної пропозиції АТ « БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 25450,72 грн строком на 1554 днів. 25.07.2024 між ТОВ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги , відповідно до умов якого ТОВ «БАНК ФОРВАРД» відступило належне йому право вимоги до боржників за договорами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором №300006892, укладеним з відповідачем. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 300006892 від 18.10.2021 в розмірі 39761,74 грн, а також судові витрати. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 10.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомлення (викликом) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив та призначене судове засідання на 12.08.2025. 28.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» (вх. № 3661/25) від представника відповідача Іщук С.О., надійшло клопотання про відмову у стягненні з [PERSON] на користь ТОВ «Кредит Капітал» витрат на професійну правничу допомогу. 04.08.2025 до суду через систему «Електронний суд» (вх. № 3832/25) від представника позивача Усенко М.І., надійшло клопотання про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» у повному обсязі. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал». Не заперечують щодо заочного розгляду справи. 12.08.2025 у судове засідання відповідач [PERSON] та її представник, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. У матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документу через систему "Електронний суд". Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 18.10.2021 між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] укладено кредитний договір № 300006892. Анкета-заява, паспорт споживчого кредиту, графік платежів за кредитом в межах строку позики, визначеного Договором, підписані відповідачем власноручним підписом. Параметри позики визначені у розділі 3 заяви на укладення договору, а саме: сума кредиту: 25459 грн. 72 коп.; строк кредиту з 18.10.2021 по 18.01.2026 (1554 днів); ставка по Кредиту (на строкову частину основного боргу): 55,00% річних; ставка по Кредиту (на прострочену частину Основного боргу) 0,00001% (а.с. 6). Плата за пропущення платежів: першого пропуску - 0 грн, другого (підряд) пропуску - 350 грн. третього(підряд ) пропуску - 350грн., четвертого(підряд) та кожного наступного (підряд) - 400 грн. Відповідно до умов договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок банківської карти (п. 1.2 розділу 3 договору) (а.с. 6). З виписки по особовому рахунку договору № [NUMBER] від 18.10.2021 убачається, що 18.10.2021 зараховано на рахунок № [NUMBER] , суму 25450,72 грн призначення платежу: видача кредиту [PERSON] згідно договору № 300006892 від 18.10.2021(а.с. 13). Відступлення права вимоги за цим договором здійснюються без згоди боржників (п. 18 анкети заяви). Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 від 25.07.2024 укладеного між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 69349284,90 грн. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 15 цього Договору, на підставі протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240610-40652 від 03.07.2024, сформованого за результатами відкритих торгів(аукціону), переможцем яких став Новий кредитор. Загальна ціна активів, що входять до складу лоту, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240610-40652 від 03.07.2024переможцем яких став новий кредитор, та яка підлягає сплаті Новим кредитором за результатами зазначених відкритих торгів, складає 70122419,74 грн. (сімдесят мільйонів сто двадцять дві тисячі чотириста дев`ятнадцять гривень 74 копійки) без ПДВ. Наявні у банку документи, що підтверджують Права вимоги до Боржників, а також реєстр Прав вимог у електронному вигляді, передаються Банком Новому кредитору за відповідним актом не пізніше 10 робочих днів із дати укладення цього Договору (п. 4, 5 Договору) На виконання умов договору про відступлення прав вимоги сторонами виконані зобов`язання, що підтверджується витягом із реєстру боржників від 25.07.2024 до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 та платіжною інструкцією №4170 від 23.07.2024 про плату за відступлення права вимоги згідно договору (а.с. 21, 21-зворот). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих у позику. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже 18.10.2021 між АТ « БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300006892. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом п.п. 10,11 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З виписки по особовому рахунку договору № [NUMBER] від 18.10.2021 убачається, що 18.10.2021 зараховано на рахунок № [NUMBER] , суму 25450,72 грн призначення платежу: видача кредиту [PERSON] згідно договору № 300006892 від 18.10.2021. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частини перша та друга статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. 25 липня 2024 року між АТ « БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ « БАНК ФОРВАРД» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, у тому числі і за Договором позики №300006892 від 18.10.2021. Тобто ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № GL1N426202/1 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним позики №300006892, загальна сума заборгованості 39761,74 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 25333,58 грн, заборгованість по відсоткам 14428,16 грн. Також, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на адресу відповідача направлена досудова вимога від 09.06.2025 № 23721974. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд в постанові від 07.02.2018 в справі № 2-2035/11 виснував, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1383/2010 зазначила, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, судом встановлено, що відповідач не виконав свого зобов`язання, платежів для погашення заборгованості не здійснив ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ні на рахунки первісного кредитора АТ « Банк Форвард». Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань у нього наявна заборгованість у розмірі 39761,74грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 25333,58 грн, заборгованість по відсоткам 14428,16 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 46). Договір, укладений між сторонами у встановленому порядку недійсним не визнаний, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину. Отже судом встановлено, що відповідач допустила неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 39761,74грн, яка добровільно відповідачем не погашена та підлягає стягненню з останньої. Також, згідно з положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку, витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за заявленими ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» від 02.06.2025 укладено Договір № 0206 про надання правничої допомоги, копія якого міститься в матеріалах справи, також повноваження представника у даній справі підтверджуються ордером на надання правничої допомоги, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.26). Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). Позивачем на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: Договір № 0206 про надання правничої допомоги від 02.06.2025, Акт № 117 наданих послуг від 09.06.2025 на суму 7000,00 грн., детальний опис наданих послуг до Акту № 117 від 09.06.2025. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який ґрунтується на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Отже, для визначення суми відшкодування суд послуговується критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, що узгоджується із висновками викладеними у постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. З урахуванням наведеного, суд частково задовольняє суму витрат на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 2000 гривень. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 11051 від 06.06.2025. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial