Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивач\~ звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що\~\~ у них з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Останнє відоме місце перебування відповідача в Україні було за адресою: [ADDRESS] . В Україні він ніколи не був зареєстрований, а його теперішнє місце перебування їй невідоме. Від шлюбу спільних дітей не мають.\~\~\~ Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 01.07.2025 було задоволено частково клопотання представника відповідача та надано сторонам по справі строк на примирення терміном на 1 місяць.\~ Позивач надала заяву, в якій просить провадження по справі поновити. При цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує, оскільки примирення не відбулося. Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 08.08.2025 провадження по вказаній справі було поновлено. Врахувавши позицію позивача, наведену в її письмовій заяві, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України. У міжнародному праві категорія "підсудність" застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності. Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до статей 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України "Про міжнародне приватне право" та нормами відповідних міжнародних договорів. Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (п. 3 ч. 1 ст. 1, ст. ст. 75 -77 Закону). У п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. Оскільки, відповідач [PERSON] є іноземцем (громадянином Держави Ізраїль), який проживає на її території, відповідно вказана справа є справою з іноземним елементом. Положеннями ст. ст. 60, 63 Закону встановлено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст. 75 Закону підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися. Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та про наявність таких підстав суду стало відомо до відкриття провадження у справі. Суд залишає позов без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі буде з`ясовано, що у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. В ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» законодавець закріпив підстави визначення підсудності справ судам України. Так, серед інших, суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом і у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Відтак, враховуючи, що останнім місцем проживання подружжя (сторін у справі) було с. Нові Велідники Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, вказана інформація не заперечується відповідачем, позивач громадянка України і на даний час зареєстрована та проживає в с. Нові Велідники Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, шлюб укладався на території України, а саме: реєструвався Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), тому справа підсудна судам України, а саме: Овруцькому районному суду Житомирської області. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2024, виданого повторно, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 30.05.2018 (актовий запис №227). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили спільне проживання та проживають окремо. За строк, наданий сторонам на примирення, вони не примирилися, що вбачається з письмового клопотання позивача. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.\~\~\~\~\~

Outcome: approved