Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Харківгаз Збут» про захист прав споживачів за договором про надання житлово-комунальних послуг, у якій просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування [PERSON] заборгованості в сумі 35336 грн. 21 коп. за споживання газу за період до 01.05.2022 року, за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати ТОВ «Харківгаз Збут» припинити дії, щодо телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень на телекомунікаційні засоби зв`язку позивача [PERSON] та/або його представників, без їх згоди на це. При цьому посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу від 11.01.2021р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гібадуліною Л.А., [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач за вказаною адресою не зареєстрований. На час придбання вказаної квартири газопостачання всього будинку було припинено шляхом механічного від`єднання від газорозподільної системи. На мобільний телефон позивача надійшло СМС - повідомлення наступного змісту «Стягнення боргу перед ТОВ «Харківгаз Збут» в сумі 35336 грн. 21 коп. за газ спожитий до 01.05.2022 р., особовий рахунок [NUMBER] передаємо колекторам» та «Терміново сплатить борг в сумі 3536 грн. 21 коп. перед ТОВ «Харківгаз Збут» особовий рахунок [NUMBER] ». Трохи раніше позивач отримав у поштовій скринці своєї квартири квитанцію на зазначену суму. Позивач за роз`ясненнями з приводу боргу неодноразово звертався до відповідача, однак ніяких роз`яснень не отримав. Відповідач постійно телефонує позивачу, надсилає СМС повідомлення з погрозами про передачу боргу колекторам. З моменту придбання власності позивач з 11.01.2021р. не міг фактично отримувати природний газ за вказаною адресою з метою використання власних потреб в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газотранспортної системи, що було достеменно відомо ТОВ «Харківгаз Збут». Також [PERSON] не може вважатися побутовим споживачем послуг із споживання природного газу і в розумінні Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Відповідач з 11.01.2021р. до цього часу не направляв на адресу споживача [PERSON] ані заяви приєднання до Типового договору, ані інформаційного листа за відповідною формою, а [PERSON] не вчиняв будь яких дій, які б свідчили про його бажання укласти такий договір, зокрема, сплати по рахунку постачальника з 11.01.2021р. по час звернення до суду. У відповідача відсутнє документальне підтвердження фактичного споживання [PERSON] природного газу за період до 01.05.2022р., тобто є надання споживачу неправдивої інформації, що вводить його в оману і є агресивною підприємницькою діяльністю. Ухвалою суду від 29.07.2024р. позовну заяву залишено без руху, а після усунення недоліків, ухвалою суду від 31.07.2024р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01.08.2024р. у ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» витребувано документи, що підтверджують або спростовують факт припинення газопостачання за адресою [ADDRESS] ; договорів між постачальником природного газу та оператором ГРМ на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання цього будинку за вказаною адресою; платіжних документів щодо розрахунків (сплати за постачання природного газу) [PERSON] за спожитий природний газ за адресою [ADDRESS] , за період з 11.01.2021р. по теперішній час; відповіді ТОВ «Харківгаз Збут» на запит представника [PERSON] , [PERSON] від 16.12.2021р. про надання публічної інформації щодо виникнення заборгованості за споживання газу за зазначеною адресою; відповіді ТОВ «Харківгаз Збут» на запит представника Гуськова Ю.В., [PERSON] від 04.07.2024р. про надання публічної інформації щодо виникнення заборгованості за споживання газу за адресою [ADDRESS] . 26.08.2024 представником ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» Романенком О.М. надано відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував, зазначив, що з 01.07.2015\~по 30.04.2022\~ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ» здійснює\~господарську діяльність\~з постачання\~природного газу\~на території\~Харківської області\~напідставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно постанов № 1588 від 21.05.2015 № 2283 від 08.09.2015р. та №633 від 11.05.2017 року. На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладалися спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 р., з 01.04.2017 р. - відповідно до Постанови КМУ №187 від 22.03.2017 р., з 01.11.2018 р. - відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 р.). Фактично з 01.07.2015 року ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» став єдиним постачальником природного газу в Харківській області. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) і регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила) на виконання п. 17 ч.3 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу", а також Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015р. та розмішений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua). Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. [PERSON] не було повернуто/надано Позивачу як постачальнику Заяви-приєднання до Типового договору постачання природного газу, як і не було направлено заяви про припинення здійснення газопостачання/розподілу природного газу за адресою його домоволодіння (квартири). Між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Відповідно до ч.4 ст.633 ЦК України Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Позивач приєднався до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». З метою оперативного контролю за процесом споживання природного газу всіма категоріями споживачів, Державою була розроблена та впроваджена у роботу електронна платформа, у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, принципи її функціонування передбачені Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496. Кожному споживачу присвоюється ЕІС-код - персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку, присвоєний Оператором ГРМ (по споживачах, які підключені до газорозподільної системи) або Оператором ГТС (по споживачах, які підключені до газотранспортної системи) (абзац 3 пункту 5 Правил постачання природного газу). Адміністрування платформи здійснює державне підприємство - Оператор ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС України. Головним призначенням створення і впровадження Державою Платформи була автоматизація процесів електронної взаємодії та документообігу між всіма суб`єктами ринку природного газу - Оператором ГТС, операторами газорозподільних мереж (Оператори ГРМ), постачальниками газу та споживачами під час здійснення діяльності по забезпеченню потреб споживачів природним газом. Інформація про фактично спожиті обсяги у звітному місяці певним споживачем - вноситься до платформи Оператором ГРМ (зокрема AT «Харківміськгаз») у визначені терміни; Постачальники використовують Код ідентифікації суб`єкта ринку природного газу та інформацію з Платформи для складання ними Актів приймання - передачі природного газу у звітному періоді Споживачам, зокрема для проведення нарахування за фактичні обсяги спожитого природного газу. Інформація Платформи використовується Оператором ГТС для визначення обсягу зобов`язань перед ним інших учасників ринку природного газу. AT «Харківміськгаз» у спірному періоді проводив господарську діяльність з розподілу природного газу, тобто є Оператором ГРМ і за даними якого за адресою домоволодіння (квартири) [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та присвоєно ЕІС-код № 56XM34A53896158R, а постачальники природного газу лише використовують їх. На виконання вимог пункту 5 глави 4 Розділу IX Кодексу ГРМ та п. 13 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, AT «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» здійснює розподіл природного газу та визначає об`єм (обсяг) спожитого газу споживачами м.Харкова, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» веде облік об`єму (обсягу) спожитого обсягу природного газу та формує вартісні показники відповідно до персоніфікованих даних про фактичний об`єм (обсяг) спожитого природного газу, наданих Оператором ГРМ, тобто AT «ХАРКІВМІСЬКГАЗ», та які відображають в квитанціях про сплату по кожному абоненту окремо. До компетенції ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не належать прилади обліку, питання зміни режиму користування газом чи донарахування обсягів природного газу. ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ» не отримує дані щодо фактичних обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх через Оператора ГРМ і AT «Харківмісьгаз» (п. 4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, п. п. 5.1-5.4 Типового договору розподілу природного газу), і на підставі цих даних лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу та визначає ціну спожитого газу згідно встановлених тарифів для населення. Визначені Оператором ГРМ об`єми (обсяги) газу є обов`язковими для використання ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» у відносинах зі споживачем. При цьому, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не вправі самостійно нараховувати та коригувати кількісні показники обсягу розподіленого/спожитого природного газу, оскільки таке має вирішуватися між Оператором ГРМ та Споживачем. Позивачем не доведено фактів оскарження даних Оператора ГРМ відносно визначеного розподілу природного газу і обсягів спожитого ним природного газу. Позивачем не наведено жодної норми яку б порушило ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», не обґрунтовано і не доведено у чому саме ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» порушено його права як споживача, а тому вимоги відносно ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» є безпідставними. В позовній заяві Позивач зокрема просить визнати дії» ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» незаконними щодо нарахування йому заборгованості за спожитий природний газ та заборонити інформувати щодо наявності заборгованості по особовому рахунку. Особовий рахунок відкривається не на кожного споживача, а відкривається особовий рахунок відносно домоволодіння (за його адресою) і є засобом обліку, зокрема, щодо нарахованої вартості спожитого природного газу на підставі даних Оператора ГРМ відносно спожитого (розподіленого) обсягу природного газу га сплачених коштів в рахунок оплати вартості природного газу, що жодним чином не порушує права позивача, а тому Позивачем обрано невірний спосіб захисту. Облік заборгованості,\~вимоги,\~претензії ТОВ «ХАРКВГАЗ ЗБУТ» не встановлюють для Позивача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, вчинення яких ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з метою реалізації своїх прав та обов`язків не заборонено чинним законодавством. Відносно документу,\~що підтверджує\~або спростовує\~факт припинення\~газопостачання в\~будинку в\~цілому та\~Договору з\~Оператором ГРМ\~на припинення\~газопостачання до\~будинку,\~то ТОВ\~«ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»\~не здійснювало\~припинення постачання\~природного газу\~за адресою\~домоволодіння (квартири) Позивача ні самостійно, ні через залучення Оператора ГРМ і у ТОВ відсутні на те повноваження як постачальника природного газу. Щодо нарахувань за послуги газопостачання та оплати за надані послуги за вищевказаною за період з 11.01.2021 року запитувана інформація відображена у довідці про заборгованість (фінансовий стан). Відповіді на запити представників [PERSON] від 16.12.2021 та від 04.07.2024 додані до відзиву на позов і які були направлені на поштову адресу запитувачів простою поштовою кореспонденцією. За клопотанням\~представника відповідача\~Романенка О.М.\~ухвалою від\~19.11.2024р.\~призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а ухвалою суду від 12.12.2024р. залучено в якості відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» з витребуванням від нього інформації, щодо наявності або відсутності (припинення) газопостачання за період з 21 лютого 2020 року по теперішній час, за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 03.03.2025 представником позивача позов уточнено, при цьому остаточно просили: 1) визнати борг в сумі 35336\~грн.\~21\~коп.,\~що нарахований\~ТОВ «Харківгаз\~Збут» по\~особовому рахунку\~№ [NUMBER] \~споживача [PERSON] \~за споживання\~газу за\~адресою[ADDRESS] \~за період\~з 01.07.2015р.\~по 01.05.2022р.\~безпідставним.\~2)\~Зобов`язати ТОВ\~«Харківгаз Збут»\~списати з\~особового рахунку\~№ [NUMBER] \~споживача [PERSON] борг в сумі 35336\~грн.\~21\~коп.\~за споживання\~газу за\~адресою[ADDRESS] за період\~з 01.07.2015р.\~по 01.05.2022р.\~3) Зобов`язати\~ТОВ «Харківгаз\~Збут» припинити\~дії,\~щодо надання\~споживачу [PERSON] \~неправдивої інформації\~(телефонні\~дзвінки,\~СМС повідомлення,\~письмові претензії,\~погрози,\~за допомогою\~телекомунікаційних засобів\~зв`язку про\~передачу боргу\~колекторам).\~4)визнати борг в сумі 607 грн. 15 коп., що нарахований АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» по особовому\~рахунку № [NUMBER] \~споживача [PERSON] \~за розподіл\~природного газу\~за адресою[ADDRESS] \~за період\~з 01.07.2015р.\~по 01.05.2022р.\~безпідставним.\~5) Зобов`язати АТ «Оператор\~газорозподільної системи\~«Харківміськгаз» списати\~з особового\~рахунку № [NUMBER] \~споживача [PERSON] борг в сумі 607\~грн.\~15\~коп.\~за доставку\~газу за\~адресою[ADDRESS] за період\~з 01.07.2015р.\~по 01.05.2022\~р.\~6)\~Стягнути з\~відповідачів ТОВ «Харківгаз Збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 72000 грн., тобто по 36000 грн. з кожного. При цьому представник позивача вважав ефективним способом захисту прав позивача вимоги: 1) про визнання боргу безпідставним, тобто вимогою про визнання відсутності у відповідачів права вимагати оплати донарахованого боргу та відсутності обов`язку (який кореспондує вказаному праву) у споживача [PERSON] з оплати такого боргу; 2) зобов`язання відповідачів списати з особового рахунку споживача [PERSON] донараховану заборгованість, тобто про примусове виконання обов`язку в натурі, оскільки задоволення цієї вимоги унеможливить виставлення позивачу відповідачами рахунків на суми боргу, який споживач не визнає, за наявності невирішеного спору, або якщо суд визнав цей борг безпідставним; 3) припинення дій відповідачів щодо надання споживачу [PERSON] неправдивої інформації (телефонні дзвінки, СМС повідомлення, письмові претензії, погрози, за допомогою телекомунікаційних засобів зв`язку, про передачу боргу колекторам) щодо наявності боргу за доставку та постачання газу за вищевказаною адресою, за період з 01.07.2015 року по 01.05.2022 року, яка вводить його в оману, та є агресивною підприємницькою діяльністю, і спонукає [PERSON] на здійснення правочину (сплату безпідставно нарахованого боргу) на який він не погоджується; 4) відшкодування кожним з відповідачів моральної шкоди, яка була завдана позивачу внаслідок порушення його особистого немайнового права. В обґрунтуванні\~зазначено,\~що на\~час придбання\~квартири [PERSON] ,\~газопостачання всього\~будинку вже\~було припинено\~шляхом механічного\~від`єднання\~в землі\~від газорозподільної\~системи,\~і факт\~припинення розподілу\~природного газу\~до будинку\~підтверджено листом\~AT\~«Оператор газорозподільної\~системи «Харківміськгаз» від 26.12.2024 року, який отриманий лише 27 січня 2025 року. Таким чином з 12.12.2020 всі співвласники приватного будинку [ADDRESS] по-перше, втратили фізичну можливість цілодобового доступу до газорозподільної системи та відповідно і можливість на отримання послуги розподілу (переміщення) належного споживачам природного газу газорозподільною мережею (ГРМ) від постачальника цієї послуги AT «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», та як наслідок і послуги з постачання природного газу з метою використання для власних потреб від її постачальника ТОВ «Харківгаз Збут», в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільної системи та Правил постачання природного газу. По-друге, [PERSON] не міг споживати природний газ за вищезгаданою адресою в період з 01.07.2015 року до 12.12.2020 року, оскільки набув право власності на квартиру [ADDRESS] лише з 11.01.2021 року, а тому борг нарахований ТОВ «Харківгаз Збут» за постачання природного газу в сумі 30262 грн. 87 коп., та борг нарахований AT «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» за транспортування/розподіл природного газу в сумі 607 грн.15 коп., за цей період часу є безпідставним. По-третє, після фізичного відключення AT «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» приватного будинку [ADDRESS] від газорозподільної системи втрачена можливість для ТОВ «Харківгаз Збут», як суб`єкта ринку природного газу на якого покладено обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області, як побутовим споживачам, постачання природного газу споживачу [PERSON] в період з 12.12.2020 по 01.05.2022, а тому, борг нарахований [PERSON] ТОВ «Харківгаз Збут» за постачання природного газу за цей період в сумі 5073 грн. 34 коп., також є безпідставним. Абзацем 4 пункту 1 глави 1 Розділу V Кодексу ГРМ визначено, що за зверненням власника об`єкта чи земельної ділянки (замовника) про приєднання його об`єкта до ГРМ Оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити приєднання об`єкта (земельної ділянки) до ГРМ, що на законних підставах перебуває в його власності або користуванні (у тому числі в експлуатації), за умови дотримання власником (замовником) вимог цього Кодексу та чинного законодавства. Фактом укладення Договору постачання природного газу побутовим споживачам є включення Постачальником (ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем, тобто [PERSON] |, в установленому законодавством порядку (пункт 1.3 розділу І Типового договору в редакції Постанов НКРЕКП № 1080 від 10.06.2020 та № 416 від 03.05.2022). [PERSON] не звертався і ним не проводилось будь яких заходів щодо підключення до (приєднання) власних об`єктів до ГРМ в розумінні абз 2 пунту 3 глави 3 Розділу І та абз. 4 пунту 1 глави 1 Розділу V Кодексу ГРМ. Більш того, з грудня 2021 року для з`ясування факту виникнення боргу за розподіл та постачання природного газу за вказаною адресою позивач неодноразово вертався до Відповідачів, але останні обмежувались відпискою, або взагалі ігнорували ці запити, а у 2024 почали надсилати квитанції, претензії та СМС повідомлення про сплату заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за спожитий природний газ у розмірі 35336 грн. 21 коп., а також за розподіл природного газу у сумі 607 грн. 15 коп., з погрозою звернення до суду для примусового стягнення боргу у разі її незадоволення. Відзивів на уточнений позов від відповідачів на адресу суду не надійшло. Ухвалою від 17.04.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Представник позивача\~ [PERSON] \~показав,\~що [PERSON] \~11.01.2021\~р.\~придбав квартиру\~ [ADDRESS] ,\~при цьому\~будинок був\~відключений від\~газопостачання.\~ [PERSON] \~за цією\~адресою не\~зареєстрований та\~не проживає,\~оскільки мешкає\~в м.Балаклеї.\~В грудні\~2021р.\~ [PERSON] \~виявив у\~поштовій скриньці\~дві квитанції\~від ТОВ\~«Харківгаз Збут»\~про заборгованість\~на суму\~35336,21\~грн.\~та від\~АТ «Оператор\~газорозподільної системи\~«Харківміськгаз» про\~заборгованість на\~суму 607,15\~грн.,\~а також\~претензію про\~оплату зазначеної\~суми,\~а в\~разі незадоволення\~претензії \~звернення до\~суду для\~стягнення боргу\~в примусовому\~порядку,\~де будуть\~нараховані штрафні\~санкції.\~ [PERSON] \~ці відомості\~сприйняв панічно, оскільки будинок був без газу. На протязі року до відповідачів направлялись запити щодо заборгованості при наявному відключенні газу, на які не було отримано відповіді і лише після подання позову у додатку до відзиву ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ» її\~надав.\~Від ТОВ\~«Харківгаз Збут»\~була отримала\~лише відповідь,\~що запит\~буде розглянуто\~на протязі\~45\~днів.\~В липні\~2024р.\~на мобільний\~телефон [PERSON] \~від ТОВ\~«Харківгаз Збут»,\~з зазначенням\~електронної адреси,\~надійшло СМС\~повідомлення з\~погрозою,\~якщо він\~не сплатить\~суму заборгованості\~то борг\~буде передано\~колекторам,\~у зв`язку\~з чим\~позивач замкнувся,\~не знав,\~як повідомити\~про це\~сім`ю.\~Після чого\~позивач вимушений\~був звернутися\~до суду,\~який витребував\~необхідні відомості.\~До січня\~2025р.\~АТ «ОГС\~«Харківміськгаз» скривав,\~що борг\~безпідставний,\~тобто відповідачі\~розуміли,\~що надають\~неправдиву інформацію,\~заборонену ст.19\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів».\~Відповідачі вимагали\~від [PERSON] \~сплату неіснуючої\~заборгованості з\~липня 2015р.,\~коли він\~не був\~власником і\~незважаючи на\~те,\~що в\~грудні 2020р.\~газ було\~відключено у\~всьому будинку,\~а квартира\~придбана у\~11.01.2021р.\~Посилання відповідачів\~про можливість\~ [PERSON] \~користуватися послугами\~газопостачання є\~недоречними,\~оскільки ще\~до моменту\~купівлі продажу\~квартири позивачем\~відрізання газопостачальної\~труби на\~межі балансового\~розподілення унеможливлювали\~постачання газу\~і користування\~такими послугами\~цілодобово.\~Тобто позивача\~тероризували три\~роки,\~не надаючи\~правдивої інформації\~щодо неіснуючої\~заборгованості,\~тому сума\~моральної шкоди\~спричинена позивачеві\~складає 36000\~грн.,\~яку потрібно\~стягнути з\~кожного з\~відповідачів.\~Позивач згідно\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~є споживачем\~згідно публічного\~договору,\~на його\~ім`я відкритий\~особистий рахунок з відповідним\~ЕІС-кодом.\~Тобто у\~відповідачів є\~всі відомості\~і номер\~мобільного телефону [PERSON] , хоча з моменту купівлі будинку він будь якої інформації про свої персональні данні відповідачам не надавав і нічого не підписував. Представник відповідача хоче перекласти провину на АТ ОГС «Харківміськгаз», однак заборгованість по квитанції на суму 35336,21 грн. надіслано саме ТОВ «Харківгаз Збут», якому було відомо, що з 2020 р. постачання газу до зазначеного будинку немає. Підтвердив, що вимоги, які викладені в уточненому позові є остаточними. Позивач [PERSON] показав, що у 2021р. купив квартиру в будинку на 2-х власників, в якій газу не було, чи був газ в будинку не знає. Він бажав зробити ремонт, а потім займатися підключенням газу. Він не пам`ятає чи була заборгованість при купівлі-продажу частини будинку і це не з`ясовував, продавець нічого про це не казав, а також не зазначав про причини відсутності газу. Він не знає чи була така заборгованість з 2015р., ініціаторами подання позову до суду були його діти і в позові він лише розписався, а всім займався адвокат. Він не бачив відповідей відповідачів. Моральна шкода виразилась у зв`язку з СМС повідомленнями на телефон, оскільки відповідачі здійснювали негативний вплив на його нервовий стан. Представник відповідача Романенко О.М. проти задоволення позову заперечував, підтримав доводи викладені у відзиві та зазначив, що обмін інформацією між відповідачами відбувається через інформаційну платформу. AT «ХАРКІВМІСЬКГАЗ» як оператор ГРМ визначає фактичний об`єм (обсяг) спожитого позивачем природного газу і доводить ці показники до постачальника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу, згідно встановлених тарифів для населення. При цьому, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не вправі самостійно нараховувати чи коригувати кількісні показники обсягу розподіленого/спожитого природного газу, оскільки таке має вирішуватися між Оператором ГРМ та споживачем. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» використав нарахування по особовому рахунку побутового споживача відповідно до персоніфікованих даних та про фактичний обсяг спожитого природного газу, наданих Оператором ГРМ - AT «Оператором газорозподільної системи «Харківміськгаз», тому зазначені відомості враховуються як обсяг спожитого газу. За зазначеною адресою у зв`язку з неповною оплатою виникла заборгованість. Квитанція ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на суму 35336,21 грн. є обліковими даними по особовому рахунку і борг за період з 01.07.2015р. рахується не за [PERSON] , а за особовим рахунком, який відкривається за адресою, де є відомості про позивача і ці документи не складались компанією «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». [PERSON] . Особовий рахунок не є особовим рахунком [PERSON] і вимога про списання заборгованості є безпідставною, оскільки це є господарською діяльністю. Фінансовий стан по рахунку був сформований співробітниками ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Коригувати обсяг газу неможливо, оскільки після отримання обсягів зроблено нарахування, яке є обов`язковим. Доводи представника позивача про те, що відповідачами не надавалась інформація не заслуговують на увагу, оскільки є інформація про борг по особовому рахунку. Представнику позивача були надані роз`яснення та запропоновано надати данні про попереднього власника, оскільки в історії боргу ТОВ його не бачить. Посилання представника позивача, що позивача тероризували та вимагали у нього грошові кошти не може бути прийнято до уваги, оскільки не зрозуміло з якого телефону було відправлено СМС повідомлення, однак можливо, за дорученням керівництва такі СМС повідомлення надсилались боржникам. Щодо підписаної [PERSON] заяви-приєднання відомостей не має, [PERSON] будь які оплати за період заборгованості не проводив. Власність зобов`язує, припинення газопостачання було по технічним причинам, але позивач не звертався до «ОГС «Харківміськгаз» про відключення, тому газ не було відрізано. Представник відповідача Мар`їна І.О. проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що показники подаються АТ «ОГС «Харківміськгаз», коли споживачі не подають показників на підставі лічильників до 05 числа наступного місяця, то оператор ГРМ самостійно, відповідно до Кодексу ГРМ розраховує планові нарахування, виходячи з попереднього обсягу споживання. У разі акту про припинення газопостачання АТ «ОГС «Харківміськгаз» повинен зазначити відсутність споживання обсягів газу, а не послуг розподілу природного газу, доступ до якого у споживача був. В графі обсяг йде мова про спожиті обсяги природного газу. На даний час немає можливості перевірити 725,8 куб.м. спожитого газу, т.я. система відключена. Дійсно є акт обстеження системи щодо припинення газопостачання від 17.06.2021 р. де з виходом на місце виявлено корозію і відрізаний газ на межі балансового розподілу. Відсутність газопостачання не звільняє від сплати за розподіл природного газу, що зазначено в п.6 розділу VІ глави 5 Кодексу ГРМ і визначено мінімальний розмір на рівні 30 куб.м. після припинення, тому за розподіл споживач має платити. На даний час не відбулося повної відмови від газопостачання, оскільки само домоволодіння газифіковано, є внутрішня та зовнішня система газопостачання і їх лише потрібно з`єднати. Тобто позивач мав можливість підключитися до газопостачання, а тому за розподіл газу повинен платити. З 2015 р. їй відомо про один платіж, однак позивач не міг його сплатити. Самостійно позивач підключитися до газопостачання не міг, для цього необхідно було звернутися до ГРМ, зовнішня та внутрішня системи були, тому споживач вважається приєднаним. Газопостачання було припинено 12.12.2020 р., а 607 грн. є мінімальним стандартом, який нараховувався позивачу. АТ «ОГС «Харківміськгаз» передавав нульові показники ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Як розраховувався розподіл газу позивачеві помісячно чи за рік та чому немає нарахувань у інші періоди сказати не може, оскільки про це не має відомостей. Є заборгованість за попередній період, і можливо співробітниками помилково місячні платежі не нараховувались, а потім нарахували. Коли б не було таких нарахувань позивач не міг би підключитися до газопостачання, а міг лише приєднатися, при цьому пройти відповідну процедуру: замовлення проекту, його затвердження, тощо. У разі зміни права власності на житло, у 20 денний термін новий власник повинен про це повідомити та перереєструвати документи. Особовий рахунок споживача є незмінним і відкритий на [PERSON] , який не від`єднався від системи газопостачання. Після лютого 2023 АТ було передано в групу «Нафтогаз», при цьому попередніми власниками їх було відключено від програмного забезпечення, тому відомості про попереднього власника, нарахування чи оплати відсутні. Вислухавши думку позивача та його представника, представників відповідачів ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та AT «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з\~ч.ч.1,2,3\~ст.12 ЦПК\~Україницивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1,3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК Українисуд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до\~ст.\~76,\~ч.1,2,3\~ст.77,79,80 ЦПК України: Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.1,5,6\~ст.81,\~ст.89 ЦПК\~Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. За договором купівлі-продажу від 11 січня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А. в р.№28, [PERSON] (Продавець) передав у власність (продав), а [PERSON] (Покупець) прийняв належну продавцю 3 кімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. Продаж квартири проведено за 424200,0 грн., що еквівалентно 15000 доларам США. Відповідно до п.7 Договору Продавець зобов`язується звільнити квартиру та надати її для перешкодного користування Покупцеві та сплатити заборгованість за комунальні послуги в строк до 11.01.2021р. (а.с.13) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2021р. квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . (а.с.114) Згідно довідки\~про зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні осіб\~Департаменту реєстрації\~Харківської міської\~ради від\~11.02.2021\~р.\~за адресою\~ [ADDRESS] \~зареєстровані особи\~відсутні. (а.с.14) Як вбачається з скриншотів СМС повідомлень на мобільний телефон позивача надіслано два СМС повідомлення: «Cтягнення боргу перед ТОВ ХАРКІВГАЗ ЗБУТ в сумі 35336,21 за газ спожитий до 01.05.2022 особовий [NUMBER] передаємо колекторам» та «Терміново сплатіть борг в сумі 35336,21 перед ТОВ ХАРКІВГАЗ ЗБУТ особовий 1310368410 тел. довідки 0636902516, посилання на оплату https: //adw/ct/KHa». (а.с.9) Також на\~адресу платника\~ [PERSON] \~ [ADDRESS] \~надіслано квитанцію\~від ТОВ\~«ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»\~про сплату\~заборгованості по\~особовому рахунку\~№ [NUMBER] \~за спожитий\~природний газ\~яка на\~червень 2021р.\~складає 35336\~грн.\~21\~коп.,\~а також\~квитанцію від\~АТ «Харківміськгаз»\~про сплату\~заборгованості по\~особовому рахунку\~№ [NUMBER] \~за розподіл\~(доставку)\~природного газу\~споживачу [PERSON] \~яка на\~липень 2021р.\~складає 607\~грн.\~15\~коп. (а.с.10,111) Крім того,\~на адресу\~ [PERSON] \~АТ «Харківміськгаз»\~спрямовано письмову\~претензію про\~сплату заборгованості\~по особовому\~рахунку №\~ [NUMBER] \~за розподіл\~природного газу\~споживачу [PERSON] \~на суму\~607\~грн.\~15\~коп.,\~з зазначенням,\~що в\~разі незадоволення\~претензії АТ\~«Харківміськгаз» буде\~вимушений звернутися\~до суду\~для примусового\~стягнення боргу,\~при цьому\~будуть нараховані\~для стягнення\~пеня,\~інфляційні витрати\~нарахування 3%\~річних на\~суму боргу\~та обов`язок\~відшкодувати судові\~витрати.\~(а.с. 112) Представники [PERSON] 21.12.2021р. та 04.07.2024 р. зверталися до ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» цінними листами з вкладенням з запитом про надання публічної інформації про оплату існуючої заборгованості за послуги споживання газу у розмірі 35336 грн. 21 коп. (а.с.11,12,20,21,23-25) Також представник [PERSON] 16.12.2021р. звертався і до АТ «Харківміськгаз» цінним листом із вкладенням з запитом про надання публічної інформації про оплату існуючої заборгованості за послуги розподілу природного газу споживача [PERSON] у розмірі 607 грн. 15 коп. (а.с.23) Крім того, представник [PERSON] 29.11.2024 р. звертався до АТ «Харківміськгаз» цінним листом з вкладенням з запитом про надання інформації з якого часу було припинено газопостачання будинку [ADDRESS] . (а.с.74-77) Згідно фінансових станів особового рахунку № [NUMBER] сформованих та підписаних начальником відділу Т.Харченко і співробітником М.Івасенко ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» споживач [PERSON] ЕІС-код (унікальний енергетичний уніфікатор) 56ХМ34А53896158R, адреса [ADDRESS] з липня 2015 користувався субсидією до травня 2017р. і мав заборгованість 3520,87 грн. Станом на січень 2021р. заборгованість за обсяг спожитого газу склала 30262,87 грн., на квітень 2021р. обсяг спожитого газу склав 725,80 куб м - до сплати 5073,34 грн., загальна заборгованість за обсяг спожитого газу на квітень 2021р. та на липень 2024р. склала 35336,21 грн. (а.с. 48,53,54) За відповіддю ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 21.08.2024р. на адвокатський запит [PERSON] від 15.08.2024 у зв`язку з відсутністю в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними ЕІС кодами. Згідно з п.2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу даним споживачем. В інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56ХМ34А53896158R був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (ЕІС код 56Х9300000003405) у період з 01.01.2021р. по 30.04.2022р. Обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХМ34А53896158R у період з 01.01.2021р. по 30.04.2022р. та віднесений в алокацію постачальника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (ЕІС код 56Х9300000003405) становить з 01.04.2021р. по 30.04.2021р. - 725, 80 м. куб. за інші періоди - 0,00 м. куб. Згідно п.4 гл. І розділу ХІІ Кодексу ГТС відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору газотранспортної системи відповідно до цього розділу. (а.с.50,51) Своєю відповіддю від 30.12.2021р. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на адресу [PERSON] та його представника [PERSON] , яка надана лише з відзивом на позов, повідомило, що взаємовідносини між газопостачальними організаціями та побутовими споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», відповідно до п.1 розділу ІІІ яких підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є, зокрема, наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду, як суб`єкту ринку природного газу. За даними Оператора ГРМ договір розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] з 30.04.2021р. укладено з [PERSON] і новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднанням до договору для постачання природного газу. Щодо питання заборгованості за природний газ, що утворилась за вказаною адресою, до набуття прав власності на житло запропоновано надати до ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» копії документів про право власності на житло. (а.с.55) Як вбачається з відповіді ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» від 16.07.2024р. на адресу представника позивача С.Калякіна, оператор ГРМ в установленому законом порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у т.ч. постачальником споживача. Нарахування за використаний споживачами природний газ здійснювались постачальником ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за інформацією про об`єми та обсяги споживання природного газу, яка надходила від Оператора ГРМ (АТ «Харківміськгаз»). Станом на 11.07.2024 по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість 35336,21 грн., яку необхідно сплатити компанії ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Питання щодо показань лічильника газу та правильності розподілу обсягів спожитого газу не належить до компетенції ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Включення побутових клієнтів ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до реєстру ТОВ «ГК» Нафтогаз України» відбулось у червні 2022р. хоча офіційна дата зміни постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС України зазначена 01.05.2022р. і з цієї дати ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не отримує від Оператора ГРМ інформацію про фактичні обсяги природного газу, визначені або скориговані, а тому немає підстав та можливості будь яких перерахунків по особовим рахункам споживачів. Також надано фінансовий стан по особовому рахунку № [NUMBER] згідно якого споживач [PERSON] , ЕІС-код 56ХМ34А53896158R, адреса [ADDRESS] має заборгованість за спожитий природний газ, з 07.2015р. по 07.2024р. у розмірі 35336 грн. 21 коп., яку потрібно сплатити ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Усі коригування проводяться по компанії ТОВ «ГК «Нафтогаз України». (а.с.52) Згідно акту\~обстеження системи\~газопостачання від\~17.06.2021р.\~за №1310368417\~представником АТ\~«Харківміськгаз» слюсарем\~ [PERSON] \~в присутності\~представника Зайцева\~Т.Г.\~проведено перевірку\~стану газового\~обладнання та\~дотримання вимог\~експлуатації обладнання\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~при цьому\~виявлено,\~що газ\~обрізаний сваркою\~в землі\~в точці\~балансового розподілу (корозія труби). (а.с.87) На запит [PERSON] АТ «Оператор газорозподільчої системи «Харківміськгаз» 26.12.2024р. повідомило, що листом АТ «Харківміськгаз» від 23.09.2024р. була надана копія відповіді на звернення, що було отримано підприємством у грудні 2021р. У відповіді було вказано, що розподіл природного газу до житлового будинку [ADDRESS] був припинений 12.12.2020р. (а.с.89) У рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 зазначається, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору; особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності й розумності. Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (пункти 1, 5 і 7 частини другої статті 16 ЦК України). Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)). У випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за житлово-комунальні послуги споживач має право оскаржити у судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. (Постанова Верховного Суду від 08.03. 2023 № 753/20733/19 (61-14198св21) Відповідачами не доведено, що [PERSON] з липня 2015 по січень 2021р. мав заборгованість за обсяг спожитого газу у розмірі 30262,87 грн., за квітень 2021р. - 5073,34 грн. (з врахуванням обсягу спожитого газу 725,80 куб м), та загальної заборгованості за обсяг спожитого газу на липень 2024р. - 35336,21 грн. що зазначено у фінансовому стані особового рахунку № [NUMBER] . Представником АТ «ОГС «Харківміськгаз» в судовому засіданні зазначено, що в графі «обсяг» йде мова про спожиті обсяги природного газу, однак не має можливості перевірити, в т.ч. і споживання 725,8 куб.м. спожитого газу. Газопостачання було припинено 12.12.2020 р., а 607 грн. є мінімальним стандартом, який нараховувався позивачу. Однак як розраховувався розподіл газу позивачеві помісячно чи за рік та чому немає нарахувань у інші періоди сказати не може, оскільки про це будь яких відомостей не має. Незважаючи на запити [PERSON] та його представників щодо заборгованості за обсяг спожитого газу ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» обмежився лише відповіддю, про те, що нарахування за використаний газ здійснювались за інформацією про об`єми та обсяги споживання природного газу, яка надходила від Оператора ГРМ (АТ «Харківміськгаз»). При цьому будь якої перевірки чи звернення до АТ «Харківміськгаз» щодо можливості фактичного споживання газу [PERSON] після фактичного відключення (шляхом обрізання сваркою в землі в точці балансового розподілу) з 12.12.2020, зроблено не було. При цьому Споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (пункт 2 частини першої статті 20 Закону № 1875-IV). А Виконавець, тобто суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, зобов`язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (абзац 5 частини першої статті 1, пункт 4 частини другої статті 21 Закону № 1875-IV). Як визначено абзацем 2 пунту 3 глави 3 Розділу І Кодексу газорозподільної системи власники об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (земельних ділянок), які фізично не підключені до ГРМ, для набуття права на цілодобовий доступ до ГРМ та розподіл (переміщення) природного газу ГРМ повинні здійснити заходи щодо підключення (приєднання) власних об`єктів до ГРМ у порядку, визначеному в розділі V цього Кодексу. Абзацем 4 пунту 1 глави 1 Розділу V Кодексу ГРМ визначено, що за зверненням власника об`єкта чи земельної ділянки (замовника) про приєднання його об`єкта до ГРМ Оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити приєднання об`єкта (земельної ділянки) до ГРМ, що на законних підставах перебуває в його власності або користуванні (у тому числі в експлуатації), за умови дотримання власником (замовником) вимог цього Кодексу та чинного законодавства. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Належним та ефективним способом захисту прав споживача природнього газу, який вважає, що нарахований йому борг відсутній, є вимога про визнання боргу безпідставним та зобов`язання постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість, а не вимога про скасування боргу. Такі вимоги можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо, що узгоджується з п.п.22-25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 (справа № 766/20797/18; провадження № 14-137цс20). Суд зазначає, що у період з 01.07.2015 по 11.01.2021 року, [PERSON] не міг у будь-який спосіб акцептувати ні Договір постачання природного газу, ні Договір розподілу природного газу, оскільки не був власником квартири [ADDRESS] . Також позивач не міг акцептувати ці Договори у період з 11.01.2021 по 01.05.2022, оскільки після фактичного відключення (шляхом обрізання сваркою в землі в точці балансового розподілу) з 12.12.2020 AT «Оператором газорозподільної системи «Харківміськгаз» будинку [ADDRESS] від газорозподільної системи газу. ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ» як\~суб`єкт\~ринку природного\~газу,\~на якого\~покладено обов`язки\~щодо постачання\~природного газу\~побутовим споживачам,\~був позбавлений\~фізичної можливості,\~постачання природного\~газу до\~квартири [ADDRESS] \~вищевказаного будинку,\~а споживач\~ [PERSON] \~-\~його фактичне\~споживання.\~Зазначене узгоджується\~з приписами\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу»,\~Правил постачання\~природного газу\~та умовами\~Типового договору\~постачання природного\~газу побутовим\~споживачам,\~а тому\~борг за\~зазначений період,\~нарахований [PERSON] \~ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ» за постачання\~природного газу\~у розмірі\~35336\~грн.\~21\~коп.\~(30262\~грн.\~87\~коп.\~+\~5073\~грн.\~34\~коп.),\~та AT\~«Оператором газорозподільної\~системи «Харківміськгаз»\~за транспортування\~природного газу\~в сумі\~607\~грн.\~15\~коп.\~є безпідставним\~і підлягає\~списанню. Згідно п.14\~частини першої\~ст.\~1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~визначено термін\~нечесна підприємницька\~практика, тобто будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. За п.2 ч.1, п.п.5 ч.4 ст.19 зазначеного Закону нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь яку діяльність (дії або бездіяльність) що вводить споживача в оману або є агресивною забороняється. Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Згідно п.п. 5, 6 ч.2 ст. 19 Закону підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації, зокрема, умов доставки та потреб у послугах. За п.п. 3, 4 ч.5 ст. 19 Закону як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики, зокрема здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача; вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. Таким чином надсилання споживачу [PERSON] квитанцій про сплату заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за спожитий природний газ на суму 35336 грн. 21 коп., та АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - за розподіл природного газу на суму 607 грн. 15 коп., а також СМС повідомлення, письмові претензії, з зазначенням про передачу боргу колекторам, з вимогою оплати житлово-комунальної послуги з розподілу і постачання природного газу, яка фактично не надавалася, і без згоди на це споживача, є формами агресивної підприємницької практики з боку Відповідачів, яка вводить [PERSON] в оману, зокрема про потреби у послугах з постачання та розподілу природного газу до квартири [ADDRESS] і спонукає на здійснення правочину (сплату безпідставно нарахованого боргу) на який він не погоджується. Тому вимоги позивача, щодо зобов`язання ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» припинити дії, щодо повідомлень стосовно заборгованості споживачу [PERSON] (телефонні дзвінки, СМС повідомлення про заборгованість, письмові претензії, в т.ч. про передачу боргу колекторам за допомогою телекомунікаційних засобів зв`язку) в рамках цього цивільного провадження також підлягають задоволенню. Встановивши порушення прав позивача як споживача житлово-комунальних послуг при здійсненні нарахувань за спожитий та розподілений газ з 2015 по 2022 роки, суд вбачає наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець зазначає два випадки компенсації моральної шкоди: 1) які визначені умовами договору; 2) що випливають із положень законодавства (зокрема ст. ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів. У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У ч. 2 ст. 22 Закону зазначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відшкодування моральної шкоди не може використовуватися як спосіб збагачення потерпілого, тому розмір стягнення не може перевищувати суму, достатню для розумного задоволення потреб потерпілого. Позивачем та його представником, з врахуванням положень ст.81 ЦПК України, частково доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. При вирішенні питання про розмір моральної шкоди завданої відповідачем позивачу, суд враховує підставу вимог у сплаті неіснуючого боргу та при відсутності надання послуг, що спричинило душевні переживання, глибину і тривалість фізичних та душевних страждань позивача, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, те, що позивач звертався до відповідачів щодо роз`яснень існування боргу, але в судовому засіданні не зміг підтвердити обсяг моральної шкоди на суму заявлену в позові, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з кожного з відповідачів 36000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є явно завищеними. На підставі викладеного та з урахуванням вимог розумності та справедливості суд вважає, що з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача моральна шкода в розмірі 5000 грн. Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачу, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди до кожного з відповідачів задоволені на 13.89% від заявлених, то на користь держави з кожного підлягає стягненню 420 грн. 59 коп. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial