Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

25 червня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Батьківщина-Агро» про стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 вересня 2017 року між [PERSON] (спадкодавець) та ТОВ «Батьківщина-Агро» був укладений договір оренди земельної ділянки, за яким батько, як орендодавець, передав відповідачу у строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером 5323284600:00:008:0075, загальною площею 7,34 га, що розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області (колишня Остапівська сільська рада Миргородського району Полтавської області). Договір був укладений строком на 7 років, з 19 вересня 2017 року (день державної реєстрації права оренди) по 01 жовтня 2024 року, що підтверджується копією договору та витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 01 жовтня 2024 року, тобто по завершенню строку дії Договору оренди землі від 14 вересня 2017 року, батько позивача [PERSON] помер у с.\~Остапівка Миргородського району Полтавської області. За життя він, як орендодавець, завчасно письмово повідомляв орендаря про відсутність намірів продовжувати дію Договору оренди землі після закінчення його строку, оскільки мав намір самостійно, на свій розсуд реалізовувати своє право власності на цю землю. Внаслідок смерті батька позивача відкрилася спадщина та приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Смага\~Л.М. за заявою позивача та його брата [PERSON] , як спадкоємців першої черги за законом, заведено спадкову справу. До складу спадщини увійшла і земельна ділянка з кадастровим номером 5323284600:00:008:0075, належна батьку, а відтак і належна йому орендна плата за 2024 рік відповідно до Договору оренди землі від 14 вересня 2017 року. Незважаючи на смерть орендодавця та відкриття спадщини, ТОВ «Батьківщина-Агро» продовжувало користуватися зазначеною земельною ділянкою, не уклавши нового договору з позивачем та не сплативши орендну плату за 2024 рік. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до ТОВ «Батьківщина-Агро» з письмовими вимогами щодо виплати належної орендної плати за 2024 рік та припинення договору оренди через відсутність його згоди на продовження правовідносин після смерті батька. Проте відповідач відмовився виконати зазначені вимоги, продовжив використання земельної ділянки та не сплатив орендної плати. Таким чином, позивач оцінив суму несплаченої орендної плати у розмірі 30\~735,95 грн, що відповідає розрахунку орендної плати, передбаченому договором. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вказану суму грошових коштів. Ухвалою від 26.06.2025 Миргородський міськрайонний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 05.08.2025 (а.с. 16). Ухвалою суду від 05.08.2025 підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду (а.с. 22). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Чернюк\~В.Д. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представник відповідача ТОВ «Батьківщина-Агро» не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 17-19). Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст.\~280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 08.08.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ст.\~41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Частиною 1 статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.\~1 ст.\~317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч.\~1 ст.\~321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч.\~1 ст.\~1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися у зв`язку з його смертю. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1220 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, із дня смерті [PERSON] , тобто з 01 жовтня 2024 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , орендні права та обов`язки перейшли до спадкоємців позивача [PERSON] та його брата [PERSON] (а.с. 8). У подальшому, [PERSON] , відмовився від спадкування нерухомого майна і прав батька на користь позивача [PERSON] , подавши відповідну заяву нотаріусу. Смерть орендодавця, за загальним правилом, не є підставою для припинення дії договору оренди, а також для його розірвання чи зміни його умов. Усі права та обов`язки орендодавця після його смерті переходять до його спадкоємця (спадкоємців), який (які) зобов`язаний (зобов`язані) продовжувати виконувати всі умови договору оренди землі. Саме такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12.12.2018 року у справі №514/136/17. У постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі №134/1676/16-ц зазначено, що спадкоємець набуває права на орендну плату з дати відкриття спадщини, а її несплата є порушенням, що тягне відповідальність орендаря. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 02.04.2025 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смагою\~Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №209, [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки розміром 7,3489 га, кадастровий номер 5323284600:00:008:0075, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка залишилася після смерті [PERSON] (а.с. 12). Вищевказане підтверджується й витягом з Державного реєстру речових права на нерухоме майно №420715261 від 02.04.2025 (а.с. 12 зворот). Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі», орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату в розмірах, визначених договором. Згідно з частиною 1 статті 25 цього ж Закону, орендна плата є обов`язковим платежем, який справляється незалежно від факту підписання додаткових угод чи зміни власника земельної ділянки. Відповідно до положень ч.\~1 ст.\~1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до положень абз.\~7 ч.\~2 ст.\~25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. З урахуванням положень п.\~9 Договору оренди від 14.09.2017, укладеного між сторонами, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою або у безготівковий спосіб (за вибором орендодавця), в розмірі: 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 1 (один) рік користування земельною ділянкою, що становить 30\~735,93 гривень (а.с. 3). Таким чином, розмір заборгованості за договором оренди, що підлягає стягненню з ТОВ «Батьківщина-Агро» на користь [PERSON] становить 30\~735 грн 93 коп. Позивач поніс витрати на судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №0.0.4427326535.1 від 24.06.2025 (а.с. 14). Відповідно до ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved