Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Позивач ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до [PERSON] . про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що 26.07.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву-договір № 014/0934/82/91879770. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 26.07.2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,9 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами кредитного договору. 20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0934/82/91879770. 28.12.2022 року укладено договір №28-12/2022 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №01/0934/82/91879770. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 23260 грн. 97 коп. з яких: 10334 грн. 85 коп.\~заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 12114 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 811 грн. 59 коп. заборгованість за пенею/штрафами. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 23260 грн. 97 коп., сплачений судовий збір 2422 грн.40 коп. та витрати на правничу допомогу 9000 грн. Позивач в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за відсутності свого представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився. Зважаючи на те, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, його виклик до суду у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.07.2019 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] укладено договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/0934/82/91879770. Відповідно до умов договору кредит надається для власних потреб, у розмірі 10334,85 грн., строком на 36 місяців, з 26.07.2019 року по 26 липня 2022 року. Процентна ставка фіксована і становить на період з 26 липня 2019 року по 26 вересня 2019 року розмір процентної ставки за кредитом складає 24,9 % річних. З 27 вересня 2019 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 39.9% річних. Згідно п. 2.1 проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту. Також, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою». Факт використання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку, яка відображає рух коштів по рахунку [PERSON] в період з 26.07.2019 до 12.12.2019 року. /а.с.9/ 20.19.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №014/093/82/91879770 від 26.07.2019 року, що уклали АТ «Райффайзен Банк» та боржник, яким є [PERSON] 28.12.2022 року відповідно до договору відступлення права вимоги № 28-12/2022 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в тому числі за кредитним договором №014/0934/82/91879770 від 26.07.2019 року, що уклали АТ «Райффайзен Банк» та боржник [PERSON] . Подібне відступлення права вимоги відповідає положенням чинного цивільного законодавства, зокрема, статті 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на законних підставах набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та процентів належним чином не виконував. Згідно розрахунків заборгованості станом на 02.01.2025 розмір заборгованості становить 23260 грн. 97 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10334,85 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 12114 грн. 53 коп.; заборгованість за штрафами 811 грн. 59 коп. /а.с.10, 11, 12/ При цьому, з розрахунків убачається, що проценти за користування кредитом нараховані в межах строку дії кредитного договору (до 26.07.2022 року). Заборгованість залишається непогашеною. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 9000 грн., суд виходить з наступного. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позову договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений з АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист за видами послуг, платіжну інструкцію на суму 100000 грн. за договором, заявку на надання юридичної допомоги щодо стягнення заборгованості із [PERSON] , витяг з акту про надання юридичної допомоги. З акту про надання юридичної допомоги убачається, що вартість складання позовної заяви за 2 години складає 6000 грн., вартість усної консультації за дві години 3000 грн. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором не представляє значної складності, є типовим та має шаблонний характер. Про вказане, зокрема, свідчить зміст договору про надання правничої допомоги АО «Лігал Ассістанс», який не містить конкретно визначеного предмету договору. Враховуючи характер діяльності ТОВ «Коллект Центр», яка стосується надання фінансових послуг та грошового посередництва, позовна заява до [PERSON] не є унікальною за своєю суттю. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр», з 9000 грн. до 3000 грн.

Outcome: approved