Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

24.04.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 02918-09/2023 від 09.09.2023 у загальному розмірі 22875 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн та заборгованості за відсотками у сумі 17875 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 09.09.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 02918-09/2023, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. 29.01.2024 ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали між собою договір факторингу № 629012024-1. Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги стосовно осіб, які були боржниками ТОВ «Стар файненс груп», в тому числі і стосовно [PERSON] за кредитним договором № 02918-09/2023 від 09.09.2023. Представник відповідача зазначає у позовній заяві, що відповідач не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22875 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн та заборгованості за відсотками у сумі 17875 грн. Окрім того представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Разом із позовною заявою представником позивача було подане клопотання про витребування доказів, в якому останній просив суд витребувати у АТ «Універсал Банк» письмові докази, що містять банківську таємницю, а саме: інформацію щодо належності [PERSON] банківської карти з прихованим номером № [NUMBER] , інформацію щодо успішності транзакції, здійсненої 09.09.2023 о 09:55:03 на банківську картку № [NUMBER] в сумі 5000 грн, а також інформацію щодо проведення верифікації особи власника банківської карти № [NUMBER] . Ухвалою суду від 29.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов, задоволено клопотання представника позивача: у АТ «Універсал Банк» письмові докази, що містять банківську таємницю, а саме: інформацію щодо належності [PERSON] банківської карти з прихованим номером № [NUMBER] , інформацію щодо успішності транзакції, здійсненої 09.09.2023 о 09:55:03 на банківську картку № [NUMBER] в сумі 5000 грн, а також інформацію щодо проведення верифікації особи власника банківської карти № [NUMBER] . 17.07.2025 до суду від АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 29.04.2025 надійшли витребувані судом докази. Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові не зазначав, що заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин відповідно до ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 09.09.2023 [PERSON] підписав анкету-заяву клієнта на отримання фінансового кредиту, в якій надала ТОВ «Стар файненс груп» інформацію про себе з метою отримання фінансового кредиту, а також підтвердила, що ознайомлена та погоджується із всіма істотними характеристиками послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту, опублікованими на веб-сайті ТОВ «Стар файненс груп», а також із правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Стар файненс груп», які розміщені на веб-сайті товариства. Також 09.09.2023 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого сумка кредиту становить 5000 грн; строк кредитування - 360 днів; мета отримання кредиту - на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом на банківську картку; процентна ставка становить 2,50 %; тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом становлять 45000 грн. Також у вказаному паспорті споживчого кредиту встановлено порядок повернення кредиту, а саме: розмір платежу - 3125 грн, кількість платежів - 15. Крім того представником позивача надано суду копію правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Стар файненс груп», затверджених наказом директора ТОВ «Стар файненс груп» № 26-1/06/23 від 26.06.2023, в яких встановлено перелік та порядок надання фінансових послуг ТОВ «Стар файненс груп». А саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. На підставі вказаної анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту 09.09.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» (товариство) та [PERSON] (клієнт) укладено договір про надання фінансового кредиту № 02918-09/2023 (далі - договір), відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковсті, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. договору). Згідно з п. п. 1.2.-1.5. договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту - 09.09.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту - 02.09.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Відповідно до п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-1307 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно з п. 2.18. договору укладення договору відбувається згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти кредитодавця останній накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а примірник договору клієнта завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта. Пунктом 3.1. договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Додатком № 1 до договору встановлено графік щомісячних платежів за кредитним договором, в якому відображено дати та розміри платежів, які має здійснювати позичальник за кредитним договором. Вказаний графік підписано представником ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] . Відповідно до копії довідки про ідентифікацію, наданою директором ТОВ «Стар файненс груп» Боровик Х.В., з якою укладено договір № 02918-09/2023 від 09.09.2023 09:55:03 ідентифікована ТОВ «Стар файненс груп». Акцепт договору позичальником відбувся шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W2967. Частиною першою статті 627 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом накладення відповідачем аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W2967. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до копії листа директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250328153711 від 28.03.2025 09.09.2023 о 09:55:02 на платіжну картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 5000 грн. Як вбачається з листа операційного директора АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-7882 від 17.07.2025, на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 09.09.2023 на вказану платіжну картку зараховано платіж у розмірі 5000 грн. Кошти зараховані на відповідний рахунок, що відкритий для належного обслуговування банківської картки № [NUMBER] . Верифікація [PERSON] , власника вказаної банківської карти проведена згідно із регламентом банку. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 02918-09/2023 від 09.09.2023, складеним ТОВ «Стар файненс груп», [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів у розмірі та у строк, передбачені договором, у зв`язку з чим у останньої станом на 29.01.2024 наявна заборгованість за договором № 02918-09/2023 від 09.09.2023 у загальному розмірі 22875 грн, яка складається з заборгованості тілом кредиту у розмірі 5000 грн, заборгованості по відсотках у сумі 17875 грн. 29.01.2024 року ТОВ «Стар файненс груп» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактор) уклали між собою договір факторингу № 29012024-1 (далі - договір факторингу), відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з п. 1.4. договору факторингу права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відповідно до п. 6.3. договору факторингу з моменту переходу до фактора прав вимоги фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав ( в тому числі прав грошових вимог) клієнта за цими кредитними договорами. Разом із правами вимоги до фактора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які фактор одержить від боржників на виконання його вимог та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника. Як вбачається з копії акту приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 29 січня 2024 року до договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 29.01.2024. Згідно з копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29012024-1 від 29.01.2024 на момент відступлення ТОВ «Стар файненс груп» прав вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у [PERSON] наявна заборгованість за договором № 02918-09/2023 від 09.09.2023 у загальному розмірі 22875 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 17875 грн. Відповідно до копії платіжної інструкції № 74825 від 29.01.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Стар файненс груп» грошові кошти у сумі 2025297,62 грн, призначення платежу: плата за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 29012024-1 від 29.01.2024. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Верховний Суд України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 сформував правову позицію, відповідно до якої боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 02918-09/2023 від 09.09.2023 належним чином не виконала, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 02918-09/2023 від 09.09.2023 у загальному розмірі 22875 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 17875 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved