Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Виклад позиції заявника та заінтересованої особи. \~19 лютого 2025 року до суду з цією заявою, посилаючись на ст. 315 ЦПК України, звернулася [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , в інтересах [PERSON] , [PERSON] , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Томашпільської селищної ради, Томашпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства. Дану заяву обґрунтовано наступним. Заявниця [PERSON] , перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від цих відносин вони мають двох спільних дiтей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дiтей, утримували та [PERSON] виконував yci обов`язки батька дiтей передбачені Сімейним кодексом України до того як [INFO] трагічно загинув при несені військової служби у ЗСУ. 3 метою підтвердження родинного зв`язку був проведений генетичний тест (ДНК експертиза) за участю батька загиблого [PERSON] . Висновок експертизи свідчить про те, що [PERSON] є біологічним дідусем [PERSON] та [PERSON] . А отже, [PERSON] є батьком дiтей. В заяві зазначено, що прізвище ім`я та по батькові в графі батько, а саме [PERSON] , які були зазначені в свiдоцтвi про народження дітей були записані зі слід матерію. Встановлення факту батькiвства необхідно для оформлення в передбаченого законодавством спосіб отримання пільг членам сім`ї загиблого вiйськового під час захисту України. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 13 березня 2025 року відкрито окреме провадження у даній справі, справу призначено до розгляду на 3 квітня 2025 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 3 квітня 2025 року відкладено розгляд справи на 29 квітня 2025 року, залучено до участі у справі у якості заінтересованих осіб Міністерство оборони України та [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду від 29 квітня 2025 року відкладено розгляд справи на 15 травня 2025 року, залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи [INFO] та [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 травня 2025 року відкладено розгляд справи на 13 червня 2025 року. Ухвалою Томашпілсьького районного суду від 13 червня 2025 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. 29 липня 2025 року надійшов лист експертної установи ТОВ «Мама папа». Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 липня 2025 провадження у справі поновлено, справу призначено до судового розгляду на 8 серпня 2025 року. Доводи учасників процесу. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Гнатюк В.О. заяву підтримали просили встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який помер [INFO] в с. Синьківка, Куп`янського району Харківської області являється батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від вимоги про зобов`язання Томашпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актових записів - відмовилися. Така відмова судом була прийнята та врахована під час розгляду справи. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства. Представник заінтересованої\~особи \~ Служба\~у справах\~дітей Томашпільської\~селищної ради,\~ у судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник Томашпільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, згідно якої справу просить розглянути без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, направив до суду письмові пояснення, просив прийняти законне та обґрунтоване рішення, судове засідання провести без його участі. Заінтересована особа [PERSON] та представник [INFO] в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з [PERSON] та бачила як до неї час від часу приїжджав [PERSON] , з яким вона періодично проживала, [PERSON] спілкувався з дітьми як батько допомагав [PERSON] по господарству. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд,\~заслухавши пояснення\~учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в с. Синьківка Куп`янського району Харківської області. Зі сповіщення № 9926 від 19 грудня 2023 року начальника [INFO] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] неподалік населеного пункту Синьківка, Куп`янського району, Харківської області під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника, отримав поранення несумісне з життям. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Одеса. З копії актового запису про народження [PERSON] вбачається, що відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Одеса. З копії актового запису про народження [PERSON] вбачається, що відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно висновку молеулярно-генетичного експертного дослідження № 48750 від 18 липня 2025 року, виготовленого медико-генетичним центром "МАМА - ПАПА" встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком батька [PERSON] , [INFO] , складає - 99 %, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком батька [PERSON] , [INFO] , складає 99, 97 %. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. До суду надано висновок молеулярно-генетичного експертного дослідження № 48750 від 18 липня 2025 року, виготовленого медико-генетичним центром "МАМА - ПАПА" в якому вказано, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком батька [PERSON] , [INFO] , складає - 99 %, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком батька [PERSON] , [INFO] , складає 99, 97 %. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для набуття дітьми права на отримання пільг члена сім`ї загиблого військового під час захисту України. Відповідно ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати заявника відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved