Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі\~ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 02.02.2024 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі\~ТОВ «Авентус Україна») в електронній формі був укладений кредитний договір № 7543596, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 10500 гривень, шляхом перерахування їх на картковий рахунок відповідача, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Додатковою угодою до Договору №7543596 про надання споживчого кредиту від 02.02.2024 Сторони домовились збільшити суму кредиту на 1500 грн., отже загальна сума наданого кредиту складає 12\~000 грн. \~ \~ \~ \~Первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів відповідачу виконав у повному обсязі, натомість відповідач умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 43680 грн., яка складається з наступного: 12\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 31 680 грн. заборгованість за процентами від суми позики. 23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передав ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 43680 грн. 20.01.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» (позивачем) укладено договір факторингу №20/01/2025-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав (відступив) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняв належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №20/01/2025-01, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 43680 грн. Відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків. З урахуванням викладеного, позивач ТОВ «Юніт Капітал» просило стягнути з\~\~відповідача заборгованість за кредитним договором №7543596 від 02.02.2024 у розмірі 43680 грн., яка складається з 12000 грн. заборгованості за тілом позики, 31680 грн. заборгованості за процентами, а також стягнути судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 05 червня 2025 року задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» у судове засідання не з`явився, серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 02 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №7543596 (далі кредитний договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2757, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10500 грн., а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки. Строк кредитування\~за вказаним кредитним договором становить 360 календарних днів, періодичність сплати процентів кожні 30 днів, детальні терміни дати повернення кредиту та сплати процентів визначені у Графіку платежів, що є додатком до Договору. За умовами кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Дати надання кредиту 02.02.2024 або 03.02.2024 (а.с.63-72). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.89-91). 07.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №7543596 про надання споживчого кредиту від 02.02.2024, яка є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 1500 грн., у зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору, виклавши п.1.3 договору в новій редакції: «1.3 сума кредиту (загальний розмір) складає 12\~000 грн, тип кредиту кредит». Також викладений додаток №1 до Договору у новій редакції. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, сторони також визначили що стандартна процентна ставка становить 2,20% в день. Надання частини кредиту у сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту, здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п.2.1 Договору. Дати надання частини кредиту : 07.02.2024 або 08.08.2024. Додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1520, 07.02.2024 (а.с.74, зворот 76). ТОВ\~«Авентус Україна»\~виконав умови кредитного договору №7543596 від 02.02.2024, та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача № [NUMBER] , зазначеної останнім у кредитному договорі, кошти у загальному розмірі 12\~000 грн, а саме: 02.02.2024 у сумі 10500 грн., 07.02.2024 у сумі 1500 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 13.11.2024 №20241113-1/1 (а.с.92-93). Згідно довідки АТ «КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача, 02.02.2024 було здійснено зарахування коштів на суму 10500 грн., 07.02.2024 здійснено зарахування коштів у розмірі 1500 грн. (а.с. 124-125). Таким чином, факт отримання відповідачем від ТОВ «Авентус Україна» кредитних коштів у загальному розмірі 12\~000 грн. суд вважає доведеним та підтвердженим матеріалами справи. 23 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося за плату відступити (передати) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги за кредитними договорами, про що також був складений акт прийому\~передачі Реєстру боржників (а.с.23-30, 33). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7543596 від 02.02.2024, в загальному розмірі 43680 грн, з яких 12000 грн. -\~заборгованість за тілом кредиту, 31680 грн -\~заборгованість за процентами (а.с.31-32). 20 січня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, про що також був складений акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу від 10 лютого 2025 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №20/01/2025-01 від 20.01.2025 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7543596 від 02.02.2024, в загальному розмірі 43680 грн, з яких 12000 грн\~- заборгованість за тілом кредиту, 31680 грн\~- заборгованість за процентами (а.с.35-36). Відповідно до ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому(майбутня вимога) (частина1статті 1078 ЦК України). Наявними у матеріалах справи доказами\~підтверджується, та відповідачем не спростовано факт\~переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»,\~та згодом\~\~до позивача ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №7543596 від 02.02.2024, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд установив, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений кредитний договір № 7543596 від 02.02.2024 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кошти в сумі 12000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. 02.02.2024 та 07.02.2024 кредитні кошти були перераховані відповідачу, про що свідчить інформаційна довідка з додатками до неї видана ТОВ «Пейтек», яке надає платіжні послуги, довідка АТ КБ «ПриватБанк» та виписка по рахунку відповідача. Факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Авентус Україна» суд вважає доведеним. У подальшому ТОВ «Юніт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 7543596 від 02.02.2024 станом на 23.10.2024 становила 43680 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~12000 грн, заборгованість за відсотками 31680 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 15-21, 22). Нарахування відсотків за користування кредитом здійснено за період з 02.02.2024 до 23.10.2024 року. Після 23 жовтня 2024 року нарахування відсотків ані первісним кредитором, ані позивачем не здійснювалось. Розмір заборгованості за кредитним договором №7543596 від 02.02.2024 відповідає умовам договору та не спростований відповідачем. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано. За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» кредитного договору, право вимоги за яким згідно договорів факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, і з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №7543596 від 02.02.2024 у загальному розмірі 43680 грн., з яких: 12 000 грн. - заборгованість по кредиту, 31680 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2422,40 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). Згідно з п.1 ч.2\~ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 4\~ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено\~договір про надання правничої допомоги №10/02/25-02 від 10.02.2025 року, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 3 до цього договору, акт прийому-передачі наданих послуг від 10.02.2025 року, з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить 7 000,00 грн. (а.с. 39-43). Так, згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 10.02.2025 року (а.с. 43), адвокатським об`єднанням витрачено 2 години на складання позовної заяви (5\~000 грн.), 2 години на вивчення матеріалів справи (1 000 грн.), 1 годину на підготовку запиту (500 грн.) та 1 годину на підготовку та подачу клопотання (500 грн.). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved