Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 13.05.2006 між сторонами було зареєстровано шлюб, та подано позов про розірвання шлюбу. За час подружнього життя спільними коштами сторонами було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 14 кв.м., а також нежитлове приміщення - кладову, загальна площа (кв.м): 5.9, опис: кладова - А, за адресою [ADDRESS] У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 14 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 997761661101 та на 1/2 частину нежитлового приміщення - кладової, загальна площа 5,9 кв.м., (кладова - А), за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1548268461101 та стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 травня 2006, який розірвано 09 квітня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, справа №607/27287/24. В шлюбі у сторін народилося троє дітей. Судом з`ясовано, що за час перебування сторін у шлюбі, ними було придбано квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 997761661101 та нежитлове приміщення - кладової, загальна площа 5,9 кв.м., (кладова - А), за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1548268461101, що підтверджується витягом з реєстру нерухомості №5005120342014 від 03.04.2025. Згідно з довідками про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20250403-0009434540 від 03.04.2025, та №201-20250407-0009458279 від 07.04.2025, вартість квартири [ADDRESS] , становить 1 523 105,16 грн, вартість нежитлового приміщення - кладової, загальна площа 5,9 кв.м., (кладова - А), за адресою [ADDRESS] , становить 119 33,40 грн. Суд погоджується з аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved