Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила розірвати Договір № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 12.10.2017 між ТОВ «Петрівський квартал 2» і [PERSON] , правонаступником якого вона є, та стягнути кошти, сплачені за договором в розмірі 457 311, 65 грн. та пеню за порушення умов договору у розмірі 166 918,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2017 між ТОВ «Петрівський квартал 2» (відповідач) та [PERSON] (третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору на стороні відповідача) було укладено Договір № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до вказаного Договору купівлі-продажу майнових прав Продавець («ТОВ «Петрівський квартал 2») зобов`язалося передати у власність Покупця ( [PERSON] ), а Покупець зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором. Підпунктом 5.3.2. Договору 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 12.10.2017 передбачено, що Покупець зобов`язався протягом строку дії цього договору відчужувати чи (відступати) майнові права придбані за цим договором за умови надання письмової згоди на відчуження (відступлення) майнових прав Продавцем. Листом № 12/18 від 12 січня 2018 року ТОВ «Петрівський квартал 2» (відповідач) надало згоду на укладення договору відступлення права вимоги (цесію) на [PERSON] (позивач), зазначивши в листі про повне виконання [PERSON] (третьою особою) зобов`язань, передбачених п. 3.3. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 8/ЛУ26-Г від 12.10.2017 щодо проведення розрахунку за майнові права. 12 січня 2018 року між позивачем [PERSON] (Цесіонарієм) та третьою особою [PERSON] (Цедентом) було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) майнових прав на квартиру. Відповідно до пункту 1 Договору про відступлення права вимоги, Цедент передав Цесіонарію, а Цесіонарій прийняв від Цедента всі права та обов`язки Цедента за договором 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 12.10.2017 року, за яким ТОВ «Петрівський квартал 2» (Боржник) зобов`язалося передати, a Цедент зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав. Відповідно до п. 3 Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2018 за даним Договором до Цесіонарія переходять всі права та обов`язки Цедента за Договором № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 12.10.2017 року, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З моменту укладення даного Договору про відступлення Цесіонарій вважається стороною Договору, а Цедент втрачає всі права за Договором. Майнові права на квартиру являють собою права на отримання у власність Квартири із наступними попередніми технічними характеристиками (п.п. 2.1 Договору купівлі-продажу майнових прав): житлова квартира [ADDRESS] , загальною проектною площею 37,13 кв.м., проектна житлова площа 11,22 кв.м., кількість кімнат - 1. Ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 457 311,65 грн, в тому числі ПДВ 76 218,61 гривень, що еквівалентно 17933,79 доларів США (п. 3.1. Договору купівлі-продажу майнових прав). 5 січня 2018 року між ТОВ «Петрівський квартал 2» та [PERSON] був підписаний Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру № 8/ЛУ26-Г. Також в Акті зазначено, що після підписання цього Акту прийому-передачі майнових прав на квартиру, Покупець має право відчужувати майнові права на квартиру у будь-який спосіб, передбачений діючим законодавством. Договір про відступлення права вимоги (цесії) було укладено, як зазначено вище, 12.01.2018 року. Отже, з огляду на наведене, свої зобов`язання по Договору купівлі-продажу майнових прав позивач виконав належним чином та став власником майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.4 Договору купівлі-продажу майнових прав, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію 31 грудня 2018 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього договору. У підсумку, з урахуванням строків зазначених у п. 2.4 Договору купівлі-продажу майнових прав в експлуатацію об`єкт будівництва повинен був введений до «01» квітня 2019 року. Однак, з невідомих причин всі роботи на об`єкті будівництва були повністю зупинені в 2020 році. Відповідач своїх обов`язків не виконав, об`єкт, передбачений Договором № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав від 12.10.2017, станом на жовтень 2024 року не збудований. Позивач вважає, що відповідач допустив істотне порушення договору купівлі-продажу майнових прав, оскільки в строки визначені договором він не побудував житловий будинок в [ADDRESS] , що вказує на те, що позивач позбавлений права на отримання того, на що він розраховував при укладенні договору. Враховуючи істотне порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором купівлі-продажу майнових прав, Позивач 24.09.2024 року звернувся до відповідача з вимогою про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав та повернення грошових коштів у розмірі 457 311 грн. 65 коп., а також сплати пені в розмірі 166 918, 75 коп. Станом на день звернення з позовом до суду поштове відправлення із вказаною Вимогою повернулося за зворотною адресою позивача в зв`язку закінченням встановленого терміну зберігання. На підставі вище наведеного, позивач просив суд розірвати Договір № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 12.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» та [PERSON] (правонаступником якого є [PERSON] ), стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (код ЄДРПОУ 40616059) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти, сплачені за договором, в розмір 457 311, 65 грн., пеню за порушення умов договору у розмірі 166 918,75 грн. та понесені нею судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , який проживає: [ADDRESS] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження на 25.08.2025 року 10-20 хв. Від представника позивача до суду надійшла заява, у якій вона просила проводити розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 12 жовтня 2017 року між відповідачем ТОВ «Петрівський квартал 2» (Продавець) та третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору на стороні відповідача [PERSON] (Покупець) було укладено Договір № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру (далі Договір купівлі-продажу майнових прав). Відповідно до вказаного Договору купівлі-продажу майнових прав Продавець («ТОВ «Петрівський квартал 2») зобов`язалося передати у власність Покупця ( [PERSON] ), а Покупець зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1.). Підпунктом 1.1.1 Договору купівлі-продажу майнових прав встановлено, що з метою реалізації домовленостей Сторін, під час укладання даного Договору, Продавець передає належні йому майнові права, а Покупець приймає їх собі у власність, що розцінюється як фактичне поставлення (передачу) майнових прав. Майнові права на квартиру являють собою права на отримання у власність Квартири із наступними попередніми технічними характеристиками (п.п. 2.1 Договору купівлі-продажу майнових прав): житлова квартира [ADDRESS] , загальною проектною площею 37,13 кв.м., проектна житлова площа 11,22 кв.м., кількість кімнат - 1. Ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 457 311,65 грн., в тому числі ПДВ 76 218,61 грн, що еквівалентно 17933,79 доларів США (п. 3.1. Договору купівлі-продажу майнових прав). Підпунктом 5.3.2. Договору купівлі-продажу майнових прав передбачено, що Покупець зобов`язується протягом строку дії цього договору відчужувати чи (відступати) майнові права придбані за цим договором за умови надання письмової згоди на відчуження (відступлення) майнових прав Продавцем. 5 січня 2018 року між Продавцем («ТОВ «Петрівський квартал 2») та Покупцем ( [PERSON] ) був підписаний Акт прийому-передачі майнових прав на квартиру № 8/ЛУ26-Г. Також в Акті зазначено, що після підписання цього Акту прийому-передачі майнових прав на квартиру, Покупець має право відчужувати майнові права на квартиру у будь-який спосіб, передбачений діючим законодавством. 12 січня 2018 року третя особа [PERSON] звернувся до відповідача ТОВ «Петрівський квартал 2» із заявою про надання згоди на відступлення майнових прав на квартиру. Листом № 12/18 від 12 січня 2018 року відповідач ТОВ «Петрівський квартал 2» надало згоду на укладення договору відступлення права вимоги (цесію) на позивача [PERSON] , зазначивши в листі про повне виконання [PERSON] зобов`язань, передбачених п. 3.3. Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 8/ЛУ26-Г від 12.10.2017 щодо проведення розрахунку за майнові права. 12 січня 2018 року між позивачем [PERSON] (цесіонарієм) та третьою особою [PERSON] (цедентом) в особі повноважного представника [PERSON] (діє на підставі Довіреності, посвідченої 28 листопада 2017 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Фоліс І.А., зареєстрованої в реєстрі за № 3926) був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії) майнових прав на квартиру, відповідно до умов якого цедент передав цесіонарію, а цесіонарій прийняв від цедента всі права та обов`язки цедента за договором № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 12.10.2017 року, за яким ТОВ «Петрівський квартал 2» (боржник) зобов`язалося передати, a цедент зобов`язався прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав. Пунктом 2 Договору про відступлення права вимоги (цесії) встановлено, що Договір не містить заборони щодо заміни кредитора у зобов`язанні. Боржник повідомляє, що не заперечує та надає згоду на відчуження майнових прав за договором № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 12.10.2017 року, відповідно до довідки № 12/18 від 12.01.2018 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2». Відповідно до п. 3 Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2018 за даним Договором до цесіонарія переходять всі права та обов`язки цедента за Договором № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 12.10.2017 року, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З моменту укладення даного Договору про відступлення цесіонарій вважається стороною Договору, а цедент втрачає всі права за Договором. Отже, з огляду на наведене, свої зобов`язання по Договору купівлі-продажу майнових прав позивач виконав належним чином та став власником майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.4 Договору купівлі-продажу майнових прав, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію 31 грудня 2018 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього договору. У підсумку, враховуючи зазначений у п.2.4 Договору купівлі-продажу майнових прав проміжок часу - три місяці, як для зміни строку будівництва, так і для обрахування кінцевого терміну готовності до експлуатації об`єкту будівництва, а також те, що іншої дати окрім 31 грудня 2018 року, як дати, від якої слід обчислювати зміну строку будівництва не вказано, об`єкт будівництва мав бути готовим до експлуатації «01» квітня 2019 року. Згідно пункту 5.2.1 Договору купівлі-продажу майнових прав продавець зобов`язався своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за цим договором. Здійснювати нагляд за будівництвом Об`єкта будівництва та готовності його до експлуатації (пункт 5.2.2 Договору купівлі-продажу майнових прав). Відповідач своїх обов`язків не виконав, об`єкт, передбачений Договором № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав від 12.10.2017, станом на жовтень 2024 року не збудований. Відповідно до листа Державної інспекції архітектури та містобудування України № 561/03/18-25 від 06.02.2025 ДІАМ повідомила, що «шляхом перевірки відомостей в архівній складовій частині Реєстру будівельної діяльності за параметром пошуку «адреса [ADDRESS] » встановлено, що наявна інформація про зареєстровану Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларацію про початок виконання будівельних робіт 04.01.2017 № КС083170040209 «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями»; за адресою: [ADDRESS] ; замовник: ТОВ «Петрівський квартал 2»; кадастровий номер: 3222485800:02:011:0128. Іншої інформації та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання станом на дату надання відповіді у розпорядженні ДІАМ не виявлено». Враховуючи істотне порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором купівлі-продажу майнових прав, позивач 24.09.2024 року звернувся до відповідача з Вимогою про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав та повернення грошових коштів у розмірі 457 311 грн. 65 коп., а також сплати пені в розмірі 166 918, 75 коп. Одночасно на адресу відповідача було надіслано проект Додаткової угоди про розірвання Договору № 8/ЛУ26-Г купівлі-продажу майнових прав, укладеного 12.10.2017 між ТОВ «Петрівський квартал 2» та [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , в двох примірниках. Докази направлення Вимоги про розірвання та Проекту Додаткової угоди містяться в матеріалах справи. Станом на день звернення з позовом до суду поштове відправлення із вказаною Вимогою та проектом Додаткової угоди повернулося за зворотною адресою позивача в зв`язку закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою трекінгу з сайту АТ «Укрпошта» № 0408403472203 та копією конверту про повернення поштового відправлення за № 0408403472203. Матеріали справи відомостей протилежного не містять, відповідачем такі докази не надані. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. ст. 626, 628, 629, 638-640 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає і суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Вирішальне значення для застосування положення частини другої статті 651 ЦК України має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. За обставинами даної справи сторони уклали договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, визначили технічні характеристики будинку та погодили орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатацію - 31 грудня 2018 року. Також сторони договору погодили, що продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації об`єкта будівництва на строк до трьох місяців і це не буде вважатися порушенням умов договору. Таким чином, сторони погодили кінцевий термін прийняття об`єкта в експлуатацію - до «01» квітня 2019 року. Станом на момент подачі позову відповідачем своїх зобов`язань не виконано. Тому суд приходить до висновку про правомірність вимог позову щодо розірвання відповідних договірних зобов`язань. Згідно п. 6.2. Договору купівлі-продажу майнових прав у разі недотримання орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва до експлуатації (пункт 2.4 Договору купівлі-продажу майнових прав), Продавець сплачує пеню Покупцю у розмірі 0,1 % від суми Ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. По Договору купівлі-продажу майнових прав розмір пені обраховується за 365 днів Х 457 311,65 грн. (ціна майнових прав на квартиру) Х розмір пені 0,1% = 166 918,75 грн. (за один рік затримки введення об`єкту будівництва в експлуатації). Отже, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь [PERSON] підлягає стягненню пеня за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 166 918,75 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем на спростування проведеного позивачами розрахунку щодо розміру пені не долучено будь-яких доказів, не подано інший контрозрахунок, зважаючи на погоджений строк виконання договірних зобов`язань. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved