Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У травні 2025 року через систему «Електронний суд» [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 вересня 2024 року і до досягнення ним повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 лютого 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року у справі № 752/11172/24 було розірвано. Під час шлюбу, [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Позивач зазначила, що після розлучення дитина проживає разом з нею, що власне підтверджується змістом позовної заяви про розірвання шлюбу, яку подав відповідач, зазначивши, що наразі син проживає з матір`ю. Відповідач не бере фінансової участі у забезпеченні життя та розвитку дитини. Однак, він має достатній рівень доходу та в змозі утримувати дитину. Позивач на даний час немає постійного місця роботи, на обліку у центрі зайнятості не перебуває та немає постійного заробітку. Інших аліментних зобов`язань відповідач не має. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвала суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками, направлялися за адресою реєстрації відповідача, однак конверт повернувся з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved