Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

17 липня 2025 року в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. надійшла позовна заява АТ «СГ «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 119000 грн у порядку регресу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 07 квітня 2020 року о 07 год. 30 хв. на технологічній дорозі «Вінницька птахофабрика» відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортним засобом Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] . У результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.05.2020 (права №147/315/20), а також було встановлено вину у вчиненні зазначеного ДТП відповідача. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована полісом обов`язкового страхування (АМ9354234). Враховуючи наявність Полісу, представник страхової компанії АТ «СК «АРКС», в якій застраховано пошкоджений транспортний засіб Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] за договором №31520а0в добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист», звернулось до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн з наданням всіх необхідних документів. З метою визначення вартості відновнувального ременту пошкодженого Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено звіт №20/229 про оцінку автомобіля Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з вказаним звітом, вартість відновнувального ремонту КТЗ Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 370713,49 грн. АТ «СК «АРКС» склало стаховий акт №АRХ2560005 відповідно до якого виплата страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб enault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , склала 130000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №664673 від 28.04.2020. На підставі отриманих документів, АТ «СГ «ТАС» (приватне) затверджено страховий акт №17381/02/920 вд 06.08.2020 на суму 128500,00 яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією №117992 від 14.08.2020. Постановою серії ВАА №508736 від 07.04.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, встановлено, що відповідач 07.04.2020 керував ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] без права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ст. 126 КУпАП. Головний сервісний центр МВС повідомив про те, що в Єдиному державному реєстрі МВС містяться відомості про видачу 19.11.2020 (після навчання вперше) посвідчення водія, тобто після дати ДТП. АТ «СГ «ТАС» (приватне) проводились заходи досудового врегулювання, шляхом направлення відповідачу претензії на суму 128500 грн. Між сторонами було досягнуто згоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідач відшкодував шкоду в порядку регресу лише частково на загальну суму 9500 грн з 128500,00 грн, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу к розмірі 119000,00 грн. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача - [PERSON] в порядку регресу зазначену суму коштів, а також 3028,00 грн витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 18 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Позивач в підготовче судове засідання свого уповноваженого представника не направив, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, висловився, що позов визнає в повному обсязі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а відповідно до ч. 4 ст. 206 цього кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позов на стадії підготовчого провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві, а тому перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 квітня 2020 року о 07 год. 30 хв. на технологічній дорозі «Вінницька птахофабрика» відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортним засобом Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 6, 7-8). Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.05.2020 у справі №147/315/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 10). Відповідно до частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Під час розгляду справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. У результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована полісом обов`язкового страхування (АМ9354234) (а.с. 5). Представник страхової компанії АТ «СК «АРКС», в якій застраховано пошкоджений транспортний засіб Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] за договором №31520а0в добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист», звернулось до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн з наданням всіх необхідних документів (а.с. 11, 12-18). З метою визначення вартості відновнувального ремонту пошкодженого Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено звіт №20/229 про оцінку автомобіля Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з вказаним звітом, вартість відновнувального ремонту КТЗ Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 370713,49 грн. АТ «СК «АРКС» склало стаховий акт №АRХ2560005 відповідно до якого виплата страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Renault Sandero, реєстраційний номер [NUMBER] , склала 130000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №664673 від 28.04.2020 (а.с. 21-35, 36-40, 41). На підставі отриманих документів, АТ «СГ «ТАС» (приватне) затверджено страховий акт №17381/02/920 вд 06.08.2020 на суму 128500,00 яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією №117992 від 14.08.2020 (а.с. 42, 43). Головний сервісний центр МВС повідомив про те, що в Єдиному державному реєстрі МВС містяться відомості про видачу 19.11.2020 (після навчання вперше) посвідчення водія, тобто після дати ДТП (а.с. 53). АТ «СГ «ТАС» (приватне) проводились заходи досудового врегулювання, шляхом направлення відповідачу претензії на суму 128500 грн. Між сторонами було досягнуто згоди про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідач відшкодував шкоду в порядку регресу частково на загальну суму 9500 грн з 128500,00 грн, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с. 44-52). Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 119000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ст.993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Частиною 4\~ст. 263 ЦПК України\~встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у\~страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 зазначено, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а позовна заява підлягає задоволенню щодо відповідача в порядку регресу суми коштів у розмірі 119000 грн. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У матеріалах справи міститься платіжна інструкція №45088 від 07.05.2025 про сплату судового збору позивачем при зверненні до суду у розмірі 3028 грн. Позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову. З огляду на наведені положення законодавства та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 1514 грн, інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved