Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У травні 2025 року до суду м надійшла позовна заява ТОВ «Автотранссервіс», у якій позивач просив суд: -стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» матеріальну шкоду у розмірі 836600 грн. 00 коп.; -судові витрати покласти на відповідача. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 28.11.2016 року на посаду водія автотранспортного засобу (пасажирські перевезення) в ТОВ «Автотранссервіс» з 01.12.2016 року було прийнято [PERSON] 25.11.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 203/5529/23 було винесено вирок у відношенні [PERSON] , яким визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Стягнуто з ТОВ «Автотранссервіс» на користь [PERSON] 379900 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Стягнуто з ТОВ «Автотранссервіс» на користь [PERSON] 379900 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не погодившись з вищезазначеним вироком, ТОВ «Автотранссервіс» звернулось до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, який 08.04.2025 року у справі № 203/5529/23 виніс ухвалу, якою апеляційну скаргу ТОВ «Автотранссервіс» залишив без задоволення. 07.05.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень [NUMBER] та [NUMBER] на підставі виконавчих листів № 203/5529/23 виданих Центральним районним судом міста Дніпра. 08.05.2025 року кошти у розмірі 836600 грн. 00 коп. стягнуті з позивача, що підтверджується платіжними інструкціями № BKLP57OBD1LHI.1 та № BKLP57OBD1LHJ.1. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача. Ухвалою суду від 29.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 07.08.2025 року закрито підготовче провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, зазначила, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу буде подана після ухвалення рішення. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні визнали позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, сума якої визначена вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2024 року у справі № 203/5529/23 (759800 грн.). Так, судом встановлено, що на підставі наказу від 28.11.2016 року [PERSON] був прийнятий на роботу у ТОВ «Автотранссервіс» на посаду водія автотранспортного засобу (пасажирські перевезення) з 01.12.2016 року. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2024 року у справі № 203/5529/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені судом обов`язки. Вказаним вироком також задоволено частково цивільні позови [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «Автотранссервіс» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, стягнуто з ТОВ «Автотранссервіс» на користь [PERSON] та [PERSON] по 379900 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2024 року у справі № 203/5529/23 встановлено, що [PERSON] 09 липня 2023 року приблизно о 10 годині 15 хвилин, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Автотранссервіс», керуючи технічно справним автобусом «Мегсеdеs-Веnz 0350 Тоurismo» реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] належить на праві власності ТОВ З II «Євробус», рухався в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Курчатова, що проходить по території Центрального району м. Дніпра в напрямку від вул. Щепкіна до Центрального автовокзалу м. Дніпра. У вищевказаний час, тобто 09 липня 2023 року приблизно о 10 годині 15 хвилин, з порушенням вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України на заокругленні проїзної частини ліворуч за напрямком руху автобусу «Mercedes-Benz 0350 Tourismo» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] вийшли пішоходи [PERSON] та [PERSON] , які розпочали переходити вказану проїзну частину у невідведеному місці. Надалі під час наближення до вказаних пішоходів водій [PERSON] , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно- небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не врахував дорожню обстановку, на заокругленні проїзної частини вул. Курчатова ліворуч, що проходить по території Центрального району м. Дніпра, перед виконанням повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам, розпочав здійснювати маневр повороту ліворуч, в результаті чого в районі електроопори [ADDRESS] допустив наїзд передньою частиною автобусу «Mercedes-Benz 0350 Tourismo» реєстраційний номер [NUMBER] на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Вина [PERSON] в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої [PERSON] та спричинило потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесне ушкодження. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.04.2025 року апеляційні скарги захисника Ульяненка А.А. в інтересах обвинуваченого [PERSON] та представника цивільного відповідача [PERSON] залишено без задоволення, вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року щодо [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 21.07.2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача - директора ТОВ «Автотранссервіс» Руссавського А. А. на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року щодо засудженого [PERSON] . Постановю приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 02.05.2025 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого листа № 203/5529/23 виданого 06.05.2025 року Центральним районним судом міста Дніпра про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» на користь [PERSON] 379 900 (триста сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 02.05.2025 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого листа № 203/5529/23 виданого 06.05.2025 року Центральним районним судом міста Дніпра про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» на користь [PERSON] 379 900 (триста сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На підставі платіжної інструкції від 08.05.2025 року № BKLP57OBD1LHI.1 ТОВ «Автотранссервіс» перераховані кошти приватному виконавцю у сумі 418 300,00 грн. у виконавчому провадженні № [NUMBER]. Також, на підставі платіжної інструкції від 08.05.2025 року № BKLP57OBD1LHJ.1 ТОВ «Автотранссервіс» перераховані кошти приватному виконавцю у сумі 418 300,00 грн. у виконавчому провадженні № [NUMBER]. Постановами від 09.05.2025 року виконавчі провадження № [NUMBER] та № [NUMBER] закінчені у зв`язку із фактичним та у повному обсязі виконанням згідно п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотньої вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України). Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Як встановлено судом, позивачем було відшкодовано шкоду моральну шкоду [PERSON] та [PERSON] визначену вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2024 року у справі № 203/5529/23, у загальному розмірі 759800,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Разом із цим, за змістом ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Внаслідок порушення відповідачем безпеки дорожнього руху та ПДР, сталося ДТП внаслідок чого одна особа загинула, а друга особа отримала тілесні ушкодженнями, тобто це діяння переслідується у кримінальному порядку і підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За таких обставин, та враховуючи положення ст. 134 КЗпП України, суд вважає, що відповідач повинен нести матеріальну відповідальність за заподіяну ним шкоду у повному обсязі, в розмірі прямої дійсної шкоди. Суд вважає прямими матеріальними збитками матеріальну шкоду, завдану відповідачем у розмірі 759800,00 грн., що встановлено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2024 року у справі № 203/5529/23. Включення до складу шкоди завданої працівником, витрат виконавчого провадження є безпідставним, оскільки такі витрати пов`язані з виконанням рішення суду, боржником за яким було ТОВ «Автотранссервіс», а не завданою відповідачем шкодою. Позивач не був позбавлений можливості, будучи обізнаним про покладаення на нього обов`язку з відшкодування шкоди, добровільно виконати рішення суду. За вказаних обставин позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 11397,00 грн.

Outcome: partial