Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог Позивач АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 52265,76 гривень. Позов обґрунтовано тим, що банк запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Вказує, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та отримала чорну картку monobank. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank щодо карткових продуктів, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, Тарифами складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 04 березня 2025 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач заборгованість не погасив у зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за наданим кредитом станом на 06 травня 2025 року становить 52265,76 гривень, в тому числі: загальний розмір заборгованості за наданим кредитом 52265,76 гривень; заборгованість за відсотками 0,00 гривень; заборгованість за пенею 0,00 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 гривень. На підставі наведеного АТ «Універсал Банк» просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість, а також судові витрати. Позиція сторони відповідача 16 липня 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому остання заперечує щодо задоволення вимог позивача, які викладені в позовній заяві, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник відповідача зазначила, що обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначив, що за кредитним договором №б/н від 27 серпня 2020 року, укладеним з [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму (тіло кредиту) 52265,76 гривень, заборгованість по процентах згідно з розрахунком 0,00 гривень. При цьому, будь яких доказів встановлення кредитного ліміту не надано, сума позики не вказана в анкеті-заяві, а паспорт споживчого кредиту не підписано відповідачем. Отже, з наявних в справі доказів не можливо встановити дійсну суму заборгованості. Правові підстави та обґрунтування заборгованості по тілу кредиту в сумі 52265,76 гривень в матеріалах справи відсутні. Також представник відповідача зазначила, що ні Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, ні Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Не підписані вони також і цифровим підписом, оскільки на вказаних документах відсутня буквенно-цифрова комбінація та відсутні докази видачі одноразового цифрового ідентифікатора, його отримання відповідачем та підписання за допомогою нього паспорту споживчого кредит. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг, підписана відповідачем, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема, не містить умов щодо встановлення кредитного ліміту, його суму та розмір відсотків. Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що відповідачка була ознайомлена саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Також зазначає, що доказів того, чи було задоволено заяву відповідача та відкрито поточний рахунок, чи було видано їй за цим договором платіжний інструмент (банківську картку) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання нею такої картки, та чи встановлено відповідний кредитний ліміт і на яку суму матеріали справи не містять. Надані позивачем документи, що містяться в матеріалах справи, не можуть бути визнані складовими укладеного між сторонами договору, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки. Твердження позивача про встановлення кредитного ліміту відповідачу не підтверджено жодним документом, із змісту позовної заяви взагалі не зрозуміло яку суму кредитного ліміту було встановлено. Також вказує, що позивач взагалі не надав жодних доказів укладення договору з відповідачем, наявна в матеріалах справи копія анкети-заяви є нечитаємою, з неї не можливо встановити чи підписана вона відповідачем. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається що банк нараховував і списував проценти. Всього було нараховано і списано 15750,99 гривень. Списання 15750,99 гривень в рахунок сплати процентів представник відповідача вважає неправомірним. Зокрема, в анкеті-заяві позичальника, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді комісії та неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги стягнення заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на паспорт споживчого кредиту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» розуміла відповідачка [PERSON] , ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк». Також представник відповідача зазначає, що паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг стягнення з нього відсотків, пені та комісії не доводить та не обґрунтовує. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що банком нараховано та списано 15750,99 гривень процентів Оскільки в Анкеті-заяві від 27 серпня 2020 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена, позивачем неправомірно та безпідставно списувалися кошти, внесені відповідачем, в рахунок погашення відсотків за користування кредитом. Відтак, підстав для стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом не має. Сума 15750,99 гривень підлягає зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, оскільки позивачем не доведений факт укладання з відповідачем договору позики, а також відкриття їй поточного рахунку, встановлення кредитного ліміту за ним та використання відповідачкою грошових коштів, підстави для задоволення позову відсутні. З огляду на наведене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, а справу розглядати без участі сторони відповідача. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 24 червня 2025 року справу прийнято до провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. Позиція учасників судового розгляду В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27 серпня 2020 року (а. с. 10). В даній Анкеті-заяві зазначено, що вона разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі Договір). Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Вищевказаною анкетою-заявою відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на її ім`я, а також встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 02D5DA1BED19BBF59E8DD8B81B1DBEFA5A4ADE189BBA952444C0E9A61E77E1E2AD, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Також визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису, а також погоджується з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність. Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. До кредитного договору банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank I Universal Bank (а. с. 12-26) та тарифи чорної картки monobank (а. с. 27, зворот). Згідно із Статутом АТ «Універсал Банк», він є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішенням Загальних зборів акціонерів від 31 жовтня 2018 року було змінено на ПАТ та який було перейменовано на АТ «Універсал Банк». Як вбачається з матеріалів справи (виписка/особовий рахунок з 28.08.2020 по 06.05.2025, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 28.08.2020 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] станом на 06.05.2025 року), позивач АТ «Універсал Банк» виконав свої зобов`язання за Договором кредиту та надав в розпорядження відповідачки [PERSON] грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідачка, в свою чергу, умови щодо повернення кредиту належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї перед позивачем утворилася заборгованість. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором від 28 серпня 2020 року вбачається, що заборгованість відповідачки [PERSON] перед банком станом на 06 травня 2025 року становить 52265,76 гривень, в тому числі: загальний розмір заборгованості за наданим кредитом 52265,76 гривень; заборгованість за відсотками 0,00 гривень; заборгованість за пенею 0,00 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 гривень. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку АТ «Універсал Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В Анкеті-заяві позичальника від 27 серпня 2020 року, наданій банком, процентна ставка за кредитом (поточна, прострочена) не зазначена. Суд дійшов висновку, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» не містить підпису відповідачки, а, отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). Суд зазначає, що у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів». Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону №1023-XII споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», оскільки дані Умови це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримало вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Аналогічні висновки викладені й у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Також суд звертає увагу, що не містить укладений у вигляді заяви кредитний договір від 27 серпня 2020 року б/н, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним). Разом з тим, судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] в рахунок погашення нарахованих відсотків за кредитом було сплачено 17417,21 гривень, що підтверджується наданим стороною позивача розрахунком заборгованості за договором №б/н від 28 серпня 2020 року (а. с. 28-30). З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що позивачем неправомірно зараховано 17417,21 гривень в рахунок погашення нарахованих відсотків за кредитом. Відтак, дана сума має бути зарахована в рахунок погашення загального розміру заборгованості за наданим кредитом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, оскільки відповідачка в порушення умов Договору не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 34848,55 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 2018,94 гривень (34848,55 х 3028,00 / 52265,76).

Outcome: partial