Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Ейс звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 26 квітня 2024 року між ТОВ Фінансова компанія "Кредіплюс" та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 138472 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідачу було надано кредит з датою повернення 19 липня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. ТОВ Фінансова компанія "Кредіплюс" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в розмірі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач у свою чергу не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 18017,70 грн. 10 жовтня 2024 року між ТОВ Фінансова компанія "Кредіплюс та ТОВ "ФК "Ейс" було укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до умов якого ТОВ ФК "Ейс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги дов тому числі і до [PERSON] за договором кредитної лінії № 138472 від 26.04.2024. У зв`язку з викладеним, ТОВ "ФК "Ейс" звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18017,70 гривень, а також понесених судових витрат. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2025 року справу №306/542/25 (провадження № 2/306/568/25) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с.120). 01 квітня 2025 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 122). В судове засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника на підставі наявних у справі доказів (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 125,127,130,132). Заяв про розгляд справи у відсутності чи відзиву на позов від неї не надходило. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 квітня 2024року між ТОВ «Фінансова компанія "Кредіплюс", первісним кредитором та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №138472 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за яким відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності, платності. У вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Сума (загальний розмір) кредиту становить 13334,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000.50 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3333,50 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (а.с.17-36). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18017,70 грн., яка складається з наступного: 11810,76 грн. - заборгованість по кредиту; 5805,94 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 401,00 грн. комісія за кредитним договором. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 10.10.2024- 05.03.2025 (а.с.70). 10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Позивач уклали Договір факторингу №10102024 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 138472 від 26.04.2024 (а.с.71-85). Згідно з п.1.1. Договору факторингу Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Клієнтом і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до вищезгаданого договору, Клієнт відступив Фактору Права Вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Реєстр Боржників - погоджений Сторонами список з переліком персональних даних Боржників (ім`я, прізвище, ідентифікаційний номер) і розмірів грошових зобов`язань кожного з Боржників із зазначенням суми заборгованості . Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до Позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 18017,70 гривень (а.с.81). Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 та платіжною інструкцією №4484 від 11.10.2024 яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу(а.с.83-86). Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 18017,70 грн. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань після відступлення позивачу права грошової вимоги - заборгованість не погашає За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.610,612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованості за договором №138472 від 26.04.2024 року у розмірі 18017,70 гривень. Щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., слід зазначити наступне. На підтвердження понесених витрат надано договір про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» у відповідності до умов якого було доручено здійснити стягнення суми боргу в судовому порядку, а саме, встановити обставини справи, зібрати та аналізувати докази і документи, підготувати необхідні документи, сформувати правову позицію по справі, зняти копії документів, скласти та подати позовну заяву. На виконання умов договору представником позивача надано до суду акт прийому-передачі наданих послуг який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, відповідно до якого, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" була прийнята правова допомога на загальну вартість 7000 грн.(а.с.87-89, 110-112). Таким чином, позивачем підтверджені понесені судові витрати, які підлягають стягненню з відповідача. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved