Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентське обслуговування. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що до 01.05.2018 послуги з надання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , здійснювало ПАТ «Київенерго», яке на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії) передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання. Таким чином, позивач прийняв право вимоги до відповідачів по заборгованості за послуги з централізованого опалення, спожиті до 01.05.2018, у розмірі 12704,48 грн. та по заборгованості за послуги з централізованого гарячого водопостачання, спожиті до 01.05.2018, у розмірі 2081,20 грн. З 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . З 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключалися). Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість: за період до 01.05.2018 за послуги з централізованого опалення у розмірі 12704,48 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 382,18 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1549,95 грн.; за період до 01.05.2018 за послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 2081,20 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 62,61 грн. та інфляційні втрати у розмірі 253,91 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого опалення в розмірі 17180,30 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 516,82 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2096 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 28895,92 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 869,25 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3525,30 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23196 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 583,82 грн., пеня у розмірі 368,97 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2401,05 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 35112,01 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 870,66 грн., пеня у розмірі 577,28 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3670,78 грн.; зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1277,79 грн., зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 665,50 грн. та зі сплати внесків з обслуговування вузла комерційного обліку постачання централізованого опалення у розмірі 217,98 грн., що разом становить 139059,75 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 24.03.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15.04.2025 представник відповідача [PERSON] - адвокат Овчінніков А.А. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та просив поновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву. Зазначив, що [PERSON] з червня 2014 року проживає за адресою [ADDRESS] . Тобто в силу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач [PERSON] не є споживачем наданих позивачем послуг, оскільки фактично надані послуги не отримувала, так як проживає за іншою адресою. [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] з 28.01.2015 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 25.03.2015 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору №602-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «Київенерго» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Відповідно до Витягу (Додатку № 1 до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 до позивача перейшло право вимоги за квартирою [ADDRESS] у розмірі 12704,48 грн. - заборгованість за послуги з центрального опалення, 2081, 20 грн. - заборгованість за послуги з центрального постачання гарячої води. Надання послуг відповідачам здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). Відповідно до п. 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загального боргу. Встановлено, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , до 01.05.2018 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі у розмірі 12704,48 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 382,18 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1549,95 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , до 01.05.2018 обліковується заборгованість за послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 2081,20 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 62,61 грн. та інфляційні втрати у розмірі 253,91 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2021 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 17180,30 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 516,82 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2096 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2021 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 28895,92 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 869,25 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3525,30 грн. Згідно з заборгованості за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.01.2025 обліковується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23196 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 583,82 грн., пеня у розмірі 368,97 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2401,05 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.01.2025 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 35112,01 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 870,66 грн., пеня у розмірі 577,28 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3670,78 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1277,79 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 665,50 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість зі сплати внесків з обслуговування вузла комерційного обліку постачання централізованого опалення у розмірі 217,98 грн. Як вбачається з розрахунків заборгованості відповідачі частково здійснювали оплату за надані послуги. Відповідно до акту ОСББ «Весна 136» від 04.04.2025 [PERSON] з червня 2014 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту від 16.04.2025, складеного сусідами будинку [ADDRESS] , [PERSON] зі слів сусідів не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. Відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 (далі - Правила №830) споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до п. 39 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 (далі - Правила №1182) споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Споживач не звільняється від плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) у разі відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Відповідно до п. 6 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідачі від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились. Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». Крім того, суд враховує, що КП «Київтеплоенерго» правомірно набуло право вимоги до відповідачів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої, які надавалися ПАТ «Київенерго» до 01.05.2018. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки з червня 2014 року проживає за адресою [ADDRESS] , а тому не є споживачем наданих позивачем послуг. Разом з тим, суд дані твердження суд вважає неприйнятними, оскільки матеріали справи не містять даних щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на відмову від користування послугами позивача. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялася, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, до суду не надано. До того ж, відповідач залишалася зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , відомості про зареєстроване місце проживання в установленому законом порядку в іншому житлоовму приміщенні відсутні. Також матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] зверталася до позивача з заявою про тимчасову відсутність в житловому приміщенні та звільнення через це від оплати вартості комунальних послуг, як то передбачено п. 6 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, судом встановлено, що з огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Щодо вимог про стягнення з відповідачів за період з січня 2024 року по січень 2025 року інфляційних втрат, пені та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. Оскільки відповідачі несвоєчасно здійснювали платежі за надані комунальні послуги, то вони зобов`язані сплатити пеню на користь виконавця цих послуг. Крім того, на спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3% річних, пені та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів, окремо з кожного, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1514 грн. (3028 грн. : 2 = 1514 грн.) у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved