Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У травні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 22.03.2024, будучи клієнтом банку, відповідач уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101711107930061 щодо надання останньому кредиту в розмірі 5500.00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 21.03.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Зазначає, що банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 5500.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 21.03.2027, терміном на 36 місяців. Згідно до п.6 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Позивач вказує, що станом на 23.05.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 10402,75 грн., яка складається з: 5427,43 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4446,86 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією, 528,46 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Зважаючи на викладене, АТ «А-Банк» просило суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь зазначену вище заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101711107930061 від 22 березня 2024 року та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2025 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2025 року справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд Великоберезнянського районного суду Закарпатської області. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 липня 2025 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. 13 серпня 2025 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області постановлено про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. У судове засідання 13 серпня 2025 року учасники судового розгляду не з"явилися. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позові наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 18.08.2025 року о 15 год. 00 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» шляхом підписання 08.02.2024 Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. У подальшому, будучи клієнтом банку, шляхом підписання 22 березня 2024 року за допомогою електронного цифрового підпису заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101711107930061 від 2024-03-22, паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідач уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ155101711107930061 від 2024-03-22. Підписанням вказаної заяви відповідач підтвердив, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms , та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням: www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; підтвердив, що ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, становлять Договір про надання банківських послуг. У заяві сторони погодили: вид кредиту послуга «Швидка готівка»; тип кредиту кредит строковий; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 5500 грн.; строк кредиту 36 місяців з 2024-03-22 по 2027-03-21 включно; процентна ставка (фіксована) 85% на рік (п. 1, 2, 3, 4, 5, 6 договору). Відповідно до п.7 договору розмір щомісячного платежу складає 431,34 грн. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 15527,47 грн. (п.10 договору). До позову банк додав паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», інформація в якому повністю узгоджується з інформацією викладеною у заяві про надання послуги «Швидка готівка», таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № АВН0СТ155101711107930061 від 22 березня 2024 року, останній згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором АВН0СТ155101711107930061 від 2024-03-22, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 23 травня 2025 року має заборгованість у сумі 10402 гривні 75 копійок, з яких: 5427,43 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4783,42 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту; 644,01 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений); 4446,86 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 350,3 грн. залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість; 4096,56 грн. залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість; 0 - загальний залишок заборгованості по комісії; 528,46 грн. - заборгованість за пенею. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-Банк», звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1\~ст. 634 ЦК України). Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону\~(ч.ч. 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч.2\~ст.1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 2\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1, 3\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитом. В анкеті про надання послуги «Швидка готівка» від 22.03.2024 погоджено суму кредиту 5500 грн., з процентною ставкою 85% на рік. На виконання умов договору відповідачу [PERSON] 22 березня 2024 року було надано кредит у сумі 5500 грн. Вказане підтверджується меморіальним ордером №ТR.35912700,39541,65455, де сума п`ять тисяч п`ятсот гривень, призначення платежу видача кредиту згідно договору № АВН0СТ155101711107930061 від 22/03/2024. Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідач порушив строки погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved