Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - ТОВ "Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору №5749-3575-1 від 22 січня 2024, укладеного між сторонами, відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 365 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «ПУМБ», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач суму кредиту не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Станом на 30 квітня 2025 відповідач має заборгованість у розмірі: 5 000 грн - заборгованість за кредитом; 45 625,00 грн - заборгованість по процентам за період з 22 січня 2024 року по 21 січня 2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом та графіку платежів. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму, а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 09 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано докази за клопотанням представника позивача. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі обставини. 22 січня 2024 року [PERSON] вінформаційно-телекомунікаційній системі https://procent.com.ua заповнив Анкету-заяву на кредит № 60115, відповідно до якої погоджені умови кредитування. Цього ж дня між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] укладено кредитний договір №5749-3575-1, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом. Строк надання кредиту - 365 днів зі сплатою кредиту в кінці строку користування. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», які розміщені на сайті https://procent.com.ua (п.1.5 кредитного договору). Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальникові. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua з роздруківкою хронології дій щодо укладення кредитного договору №5749-3575-1 від 22 січня 2024 року. Підписанням кредитного договору відповідач засвідчив, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом паспорту споживчого кредиту, договору та Правилами, а також отримав від Товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9,25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Товариства, що забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту та графіку платежу проценти за користування кредитом складуть 45 625,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 163466,77 % річних, загальна вартість кредиту - 50 625,00 грн. На виконання умов договору позивачем 22 січня 2024 перераховано 5 000 гривень на картковий рахунок, зазначений відповідачем в заяві-анкеті та в кредитному договорі, що видно із довідки FONDY, призначення платежу - перерахування коштів за договором №5749-3575-1 від 22 січня 2024 року на умовах фінансового кредиту. Згідно з інформацією АТ «ПУМБ», витребуваною судом, на ім`я [PERSON] була випущена платіжна картка № [NUMBER] . Фінансовий номер телефону, на який відправлялась інформація за вказаною платіжною карткою за період з 22.01.2024 по 27.01.2024 - [NUMBER] . Із виписки з особового рахунку, за яким випущена вказана платіжна картка, видно операцію по зарахуванню коштів 22 січня 2024 року в сумі 5000,00 грн, якими він в подальшому розпорядився, що також підтверджується звітом банку по транзакціям з використанням/без використання банківської платіжної картки. Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, видно нарахування відсотків в період з 22 січня 2024 по 21 січня 2025 в розмірі по 125,00 грн в день (по 2,5% в день від суми кредиту). Відповідач не здійснював сплату відсотків, тіло кредиту не повернув. Станом на 30 квітня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 50 625,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 45 625,00 грн - заборгованість за процентами. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами в кредитному договорі визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредиту, процентна ставка, періодичність платежів, загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка. Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення з [PERSON] кредитного договору №5749-3575-1 від 22 січня 2024 року. Відповідачем не спростовано отримання грошових коштів у зазначеній у договорі сумі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено Кредитним договором №5749-3575-1, за користування кредитом передбачено сплату процентів за ставкою 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Як видно із розрахунку позивача нарахування процентів в сумі 45 625,00 грн здійснювалось в межах строку кредитування та відповідало умовам договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Таким чином встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом, який дотриманий кредитором. Відповідач умови договору щодо сплати процентів та повернення тіла кредиту не виконав належним чином, що призвело до виникнення заборгованості у зазначеному вище розмірі. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надав, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту, а також щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн, суд виходить з такого. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved