Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] Лабик Р.Р. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» та [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи, в частині вирішення питання про стягнення з ТОВ «Баришівська зернова компанія» на користь позивачки судових витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 75 600 грн. 00 коп. Заява мотивована тим, що рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 09 липня 2025 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] , яка діє інтересах неповнолітньої [PERSON] ТОВ «Баришівська зернова компанія» (далі відповідач) і стягнуто в якості відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи 252\~000 грн. 00 коп. При цьому у позовній заяві представник позивачки просив стягнути з відповідачів судові витрати у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 75 600 грн. 00 коп. Представник позивачки зазначає, що вказані витрати здійснювалися на підставі укладеного між ним та позивачкою договору, згідно детального опису робіт ним було надано консультацію тривалістю 1 год, проведено підготовчі дії, спрямовані на подання позову, тривалістю 2 год., витрачено час та підготовку та подання позову тривалістю 3 год., витрачено час та оскарження ухвали суду першої інстанції тривалістю 6 год. та на участь у розгляді справи 03 червня та 01 липня 2025 року, також на подання клопотання про стягнення судових витрат витрачено 4 год. \~ \~ \~ \~Представником відповідача ТОВ «Баришівська зернова компанія» подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 3\~000 грн. 00 коп., в якому вказується, що розмір заявлених до стягнення витрат не є співмірними з розміром задоволених позовних вимог, оскільки представник позивачки просить стягнути дані витрати в розмірі 30% від ціни позову, також розмір витрат не відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. Частина робіт, вказаних в описі, не передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як правнича допомога. Крім того, зазначає, що 01 липня 2025 року представник позивачки взагалі участі в судовому засіданні не брав. Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року вказану заяву було прийнято до провадження та призначено її судовий розгляд без виклику учасників справи відповідно до вимог частини третьої статті 270 ЦПК України. З огляду на те, що вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення здійснюється без виклику учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та документи, додані до заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2025 року, винесеним у справі №749/1609/24, позов [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» та [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи було задоволено частково. З ТОВ «Баришівська зернова компанія» на користь неповнолітньої [PERSON] стягнуто в якості відшкодування моральної шкоди 252 000 грн. 00 коп. У задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено. Також вирішено питання щодо стягнення з відповідача ТОВ «Баришівська зернова компанія» на користь державний судового збору в розмірі 3\~780 грн. 00 коп. При цьому питання щодо судових витрат позивачки на надання професійної правничої допомоги не вирішувалося, оскільки у позовній заяві містився лише попередній (орієнтовний) розрахунок вказаної суми судових витрат, які на час подання позову не були понесені і очікувалося здійснення витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції у розмірі до 75\~600 грн. 00 коп. на підставі договору №Ж297 від 28 травня 2024 року. До позовної заяви було додано копію договору про надання професійної правничої допомоги №Ж297 від 28 травня 2024 року, укладеного між позивачкою та її представником, копію додатку до договору від 06 вересня 2024 року, у якому розмір витрат на професійну правничу допомогу визначено в 30% від фактично стягнутої суми грошової компенсації, а також виписка з ЄДРЮО ФОП та ГФ щодо АО «Автопоміч Україна» і копія витягу з Єдиного реєстру адвокатів України щодо представника позивача. Після ухвали судом рішення у справі представником позивачки у межах визначеного процесуальними законодавством строку було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, серед яких: консультація протягом 1 год., оцінена в 3\~000 грн. 00 коп.; підготовчі дії, спрямовані на подання позову до суду протягом 2 год., оцінені в 6\~000 грн. 00 коп.; підготовка та подання позовної заяви до суду протягом 3 год., оцінена загалом в 9\~000 грн. 00 коп.; оскарження ухвали суду першої інстанції протягом 6 год., оцінене в 18\~000 грн. 00 коп.; участь у судових розглядах 03 червня та 01 липня 2025 року і підготовка та подання клопотання про стягнення судових витрат загалом протягом 4 год., оцінена у 12\~000 грн. 00 коп. Загальна тривалість надання правничої допомоги згідно вказаного опису становить 16 год., при вартості 1 год. 3\~000 грн. 00 коп., що загалом має становити 48\~000 грн. 00 коп. ( 16 х 3\~000 грн. 00 коп.). Водночас, до стягнення заявлено суму судових витрат на надання правничої допомоги у розмірі 75\~600 грн. 00 коп. Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою\~статті 141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 червня 2021 року у справі №380/887/20, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та в постановах ВС від 23 січня 2020 року в справі №300/941/19 та від 31 березня 2020 року в справі №726/549/19. Як вбачається, представник позивачки на обгрунтування клопотання про стягнення на користь позивачки з відповідача витрат на правничу допомогу надав лише копію договору про надання такої допомоги та складений ним детальний опис наданих послуг, при цьому суду не надано жодного доказу, який би підтверджував, що позивачка здійснювала витрати на оплату вказаної вище правничої допомоги у справі №749/1605/24. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки 75\~600 грн. 00 коп. в якості компенсації витрат на правничу допомогу. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved