Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.12.1991 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, починаючи з липня 2023 року , внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її інтересам так і інтересам відповідача. Кожен з них живе самостійним життям та не турбується про іншого. Шлюбно- сімйені стосунки між ними не склалися через втрату взаєморозуміння та відчуття любові та поваги один до одного, тобто через відсутність моральних основ шлюбу. Оскільки фактичні подружні відносини між ними припинилися, можливості та необхідності збереження сім`ї немає. Позивач втратили з відповідачем зв`язок, а тому не має можливості звернутися разом із ним до відділу РАЦС для подачі заяви про розірвання шлюбу. У зв`язку з цим, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик. Виклик відповідача здійснювався через оголошення на веб-сайті суду, оскільки адреса його реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території України. Крім того, згідно листа з Міністерства соціальної політики України відомості про статус внутрішньо переміщеної особи відсутні. Згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст.51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, Серії [NUMBER] , 29.12.1991 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу : « [PERSON] ». З копій свідоцтв про народження, Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] , вбачається, що сторони мають двох повнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч.1,2\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з цим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.. На підставі викладеного та ст.ст.\~7,\~110-112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved