Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

22.04.2025 представник позивача Ванжа Н.В. звернувся через систему «Електронний суд» до Центрального районного суду міста Дніпра з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування вимог позову зазначено, що 10.12.2021 відповідач, ознайомившись з умовами кредитування та підписавши Паспорт споживчого кредиту, підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на наступних умовах: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн; тип кредитної картки картка «Універсальна» GOLD; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 40,8% річних; кількість і розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежі: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60%. Відповідно до умов договору відповідачу було видано платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , зі строком дії 10/22, тип «Універсальна GOLD». Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач свої зобов`язання не виконує, станом на 23.03.2025 виникла заборгованість у сумі 42 235,50 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 38 240,18 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3 995,32 грн, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422, 40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 року, цивільну справу №203/2680/25, провадження №2/0203/1538/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 23.04.2025. Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, через підсистему «Електронний суд» 25.04.2025 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] , за результатами якого отримано відповідь №1322876 від 25.04.2025, що за вказаними параметрами особу не знайдено. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 25.04.2025 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від Міністерства соціальної політики України витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно [PERSON] на виконання якої 20.05.2025 листом Міністерства соціальної політики України за вих. № 12223/0/290-25/13 від 16.05.2025 повідомлено, що станом на 12.05.2025 в ЄІБД ВПО відсутня інформація щодо [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 20.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його електронну адресу судових повісток. Представник позивача Ванжа Н.В. разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. 25 серпня 2025 року у судовому засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомст.634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Постановою Правління НБУ України №151 від 13.12.2019 року було затверджено «Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (далі Положення). Пунктами 1,2 вказаного Положення передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Цивільного кодексу України, Законів України «Про Національний банк України», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні\~документи та\~документообіг» і визначає порядок застосування особливого виду власноручного підпису - цифрового власноручного підпису клієнтами банків - фізичними особами під час підписання документів. Це Положення є актом цивільного законодавства, дія якого поширюється на відносини, що виникають між клієнтами банку та банками під час здійснення банківської діяльності та отримання банківських послуг. Згідно термінів наведених в п.3 Положення: 1) електронний сенсорний пристрій - електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа може створити власноручний підпис; 2) клієнт банку - фізична особа, яка отримує або має намір отримати банківські та/або фінансові послуги, не пов`язані з підприємницькою діяльністю; 5) цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом; Пунктами 6 та 7 Положення передбачено, що цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення. Використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом. Банк зобов`язаний ознайомити клієнта банку з текстом документа, перед його підписанням цифровим власноручним підписом. Технологія створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, повинна забезпечувати гарантії того, що клієнт підписав саме той документ, з текстом якого він ознайомився (п.11 Положення). Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.ч.1,2 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10.12.2021 відповідач, ознайомившись з умовами кредитування та підписавши Паспорт споживчого кредиту, підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТП пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із відповідачем у Заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 10.12.2021, яка підписана відповідачем за допомого ОТР пароля, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Вказану заяву\~підписано на\~наступних умовах:\~тип кредиту\~та розмір\~кредитного ліміту\~ відновлювана\~кредитна лінія\~до 200\~000\~грн;\~тип кредитної\~картки \~картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 40,8% річних; кількість і розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежі: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60%. На виконання умов договору відповідачу було видано платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , зі строком дії 10/22, тип «Універсальна GOLD». Як вбачається з виписки за договором № б/н за період 01.01.2022 по 20.03.2025, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , відповідач користувався кредитною карткою, здійснював покупки товарів та послуг, переказував кошти через Приват24, тобто реалізовував своє право на користування кредитними коштами. При цьому, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку за договором № б/н від 10.12.2021 вбачається, що у відповідача наявна заборгованість, яка станом на 23.03.2025 становить 42\~235,50 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 38\~240,18 грн, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3\~995,32 грн. З урахуванням встановлених обставин та наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 10.12.2021 у зазначеному вище розмірі, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved