Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

До Заводського районного суду м. Кам`янського 03.07.2025 року звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 березня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Життя разом у подружжя не склалося через протилежні погляди на питання подружнього життя, ведення спілького господарства, через що виникали сварки. Понад рік подружжя не машкає разом, відносини як чоловіка і дружини вже закінчились, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, налагодити шлюбні відносини до позитивних результатів не привели, подружнє життя остаточно розпалося і не може бути поновленим, просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою судді від 17.07.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судові засідання, призначені на 11.08.2025, 25.08.2025, позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 11.08.2025, 25.08.2025, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або оголошення перерви, заяв про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Ухвалою від 25.08.2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суд встановив, що 23.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 23 березня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 113. Подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 09.07.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За приписами статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає вимогам статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушуванням її до шлюбу та збереження шлюбних відносин, що не допускається відповідно до частини першої статті 24, частини четвертої статті 56 СК України та порушує принцип добровільності шлюбу. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини третьої статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі відносини між подружжям, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечетиме інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved