Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Заявник [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулася в суд із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, строком на шість місяців, відносно [PERSON] [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки: - заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS] ;- заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви посилається на те, що з січня 2025 року її син [PERSON] був мобілізований до Збройних Сил України. Після повернення зі служби в квітні 2025 року додому останній постійно вживає алкогольні напої, підіймає на заявника руку, погрожує її життю та здоров`ю, неодноразово висловлювався, що бажає її вбити, якщо вона не наготую йому їсти, висловлюється нецензурною лайкою, завдає їй ударів в різні частини тіла, внаслідок чого її життя стало нестерпним, заявник постійно потерпаю від психологічного та фізичного насильства. [PERSON] часто під час його сварок відчуває страх, погано себе почуває, тому що боїться свого власного сина, який веде себе агресивно неадекватно, має загострення хронічних хвороб внаслідок триваючого насильства. Ці сварки з боку її сина [PERSON] повторюються щоденно, що робить її життя дуже важким. [PERSON] змушена тікати з дому до сусідів або в городи, щоб уникнути побиття, постійних прискіпувань, вимагання приготувати їжу, погроз її вбити, змушена шукати прихистку на ніч по чужих будинках. [PERSON] після вживання алкоголю втратив почуття людської гідності, внаслідок чого ходить брудний, неохайний, справляє природні потреби, де прийдеться, в такому стані перебуває в будинку, де він проживає з матір`ю [PERSON] , лягає до ліжка, внаслідок чого в будинку нестерпне повітря, що є неприйнятним для будь-якої людини. На її зауваження [PERSON] реагує агресивно, кидається бити, вчиняє сварки. [PERSON] постійно змушена звертатися до правоохоронних органів із заявами. На її заяви до поліції відносно [PERSON] складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2, ч.2ст.173-8 КУпАП протягом квітня - липня 2025 року, проте це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки, вона тільки погіршилася. Йому виносилися офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. В судове засідання заявник не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила задовольнити, просили її задовольнити, з мотивів у ній наведених. В судове засідання заінтересована особа не з`явилась, хоча була належно повідомлена. Суд, дослідивши докази у справі вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] разом проживають як мати та син. До заяви у якості доказів, що її обґрунтовують, надано копії та оригінали наступних документів: - три протоколи про адміністративне правопорушення [PERSON] за ст. 173-2, ч.2ст.173-8 КУпАП від 10.06.2025 ВАБ № 996304; від 13.07.2025 ВАБ № 996308; від 16.07.2025 ВАБ № 270280; - три термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] від 10.06.2025 АА № 486623; від 13.07.2025 АА № 490107; від 16.07.2025 АА № 468631. Відповідно до ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно з пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У справі, яка розглядається, суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки фактів небезпеки (ризиків) зробив висновок, що існує обґрунтований ризик продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними. Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи та доказами, з яких вбачається вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї матері, заявник, і відсутність зміни своєї поведінки. А тому пріоритет має бути надано безпеці постраждалої особи, а не праву власності кривдника, поведінка якого переходить у більш жорстку форму. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій\~статті 26\~Закону\~України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,\~суд вважає, що вимоги [PERSON] про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони [PERSON] перебувати у місці проживання (перебування) заявника за адресою: [ADDRESS] . (правова позиція ВС від 17.02.2021 у справі № 61-17471св20) Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо своєї матері [PERSON] , тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Враховуючи надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви по суті та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] на строк три місяці, що відповідає вимогам ст.350-6 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику, суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави. Згідно з ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial