Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Підстава позову(позиція позивача): Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти в розмірі частини від всіх видів його заробітку на період навчання дочки [PERSON] з моменту пред`явлення позову і до 30 червня 2028 року (до закінчення дитиною навчання), в зв`язку із продовженням навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені Івана Франка. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . В даному свідоцтві про народження батьком дитини зазначений [PERSON] - відповідач по справі, а матір`ю дитини зазначено [PERSON] . 01 червня 2023 року [PERSON] змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] та по-батькові [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 01.06.2023 року. На даний час [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені Івана Франка, що підтверджується довідкою №892 від 02.04.2025 року. Цією ж довідкою Дрогобицький державний педагогічний університет імені Івана Франка підтверджує те, що [PERSON] дійсно є студенткою денної форми навчання, першого курсу, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, факультету української та іноземної філології Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Тривалість навчання з 02.09.2024 року по 30.06.2028 року. Навчання дитини у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені Івана Франка потребує систематичних фінансових витрат на протязі всього навчання. Оскільки відповідач [PERSON] працює та отримує пенсію, однак матеріальної допомоги дочці не надає, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. 21.05.2025 подала на адресу суду клопотання, в якому просить всі судові засідання по справі проводити за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, проти постановлення в даній справі заочного рішення не заперечує. Позиція відповідача: відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема на 21.05.2025, 22.07.2025, 12.08.2025, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 05.05.2025 з відміткою Укрпошти «вручено 01.05», 28.05.2025 з відміткою Укрпошти «вручено 26.05». Крім того, про призначення судового засідання на 12.08.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. А тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 24.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13 січня 2014 року Стрийським МВ ГУДМС України у Львівській області, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с.4/. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 травня 1996 року Стрийським МВУМВС України у Львівській області, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] . З відмітки в паспорті вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 26.07.2005 /а.с.5/. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, вбачається, що шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано 30 листопада 2007 року, актовий запис №190 /а.с.6/. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 19 грудня 2013 року, актовий запис №434, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » /а.с.7/. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] /а.с.8/. З копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , змінила ім`я, про що 01 червня 2023 року складено відповідний актовий запис №11. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON] /а.с.9/. З копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 22.06.2023, орган, що видав 4638, вбачається, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] /а.с.10/. З витягу з реєстру територіальної громади №2025/009983370, сформованого 22.07.2025 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З довідки, виданої Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені Івана Франка 02 квітня 2025 р. №892, вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на денній формі 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету української та іноземної філології Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Термін навчання: 02.09.2024 р. до 30.06.2028 р. /а.с.11/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і статей 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30.11.2007 року, від якого в них народилась дочка [PERSON] (до зміни імені - [PERSON] ), яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно з витягом із реєстру Стрийської територіальної громади №2025/009983370 від 22.07.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету української та іноземної філології Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Термін навчання: 02.09.2024 р. до 30.06.2028 р. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Таким чином, повнолітня дочка сторін по справі, на даний час досягла 18 років, продовжує навчання на денній формі, а отже вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №308/4214/18,Сімейним Кодексом України, передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України). З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що відповідач є фізично здоровий, працездатний, у справі відсутні докази про наявність у відповідача захворювань чи інших осіб на утриманні, а тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до завершення [PERSON] навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені Івана Франка, тобто до 30 червня 2028 року. Судові витрати. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved