Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», в інтересах якого діє представник адвокат Усенко М.І., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 06.05.2024 року між ТОВ «Старт Файненс Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №07471-05/2024, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору: не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору на повернення отриманих коштів, а також процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 24.09.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №24092024, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №07471-05/2024 від 07.05.2024 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена та становить 15600,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 5400,00 грн.; заборгованість за неустойкою 6200 грн. ТОВ «ФК «Кредит Капітал», з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та неустойки, вимушене звернутись із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку. Ухвалою судді\~Балтського районного\~суду Одеської\~області від\~02.06.2024\~року відкрито\~провадження у\~справіта визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Також, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи 18.08.2025 року судом було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на подання до суду заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, будь-яких заяв від нього до суду не надходило, відзив на позов у справі відповідач до суду не подав, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. 06.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 07471-05/2024, відповідно до умов якого товариство надало позичальнику кредит у розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності на строк 120 днів із застосуванням процентної ставки 1,50 % на день. Надання коштів відповідачу здійснювалося у безготівковому вигляді шляхом перерахування коштів на картку позичальника, зазначену в заяві-анкеті клієнта [PERSON] , що підтверджується копією інформації ТОВ Універсальні платіжні рішення» про транзакцію в системі iPay.ua 389441265. Згідно з додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №07471-05/2024 від 06.05.2024 року сторони погодили графік платежів, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07471-05/2024 від 07.05.2024 року відповідач не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення коштів та сплати процентів за користування кредитом. 24.09.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №24092024, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №07471-05/2024 від 07.05.2024 року. Відповідач був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні шляхом надіслання листа №07471-05/2024-001 від 24.09.2024 року на його електронну адресу, зазначену ним у заявці-анкеті на отримання фінансового кредиту. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24092024 від 24.09.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 07471-05/2024 від 07.05.2024 року не сплачена та становить 15600,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 5400,00 грн.; заборгованість за неустойкою 6200 грн. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 12, ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.2 ст. 1054, ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за його користування в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача. Враховуючи, що відповідач підписав заяву позичальника, був ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується його електронним підписом, отримав кредитні кошти, що підтверджується довідкою про зарахування коштів, проте своєчасно кредитні кошти не повернув, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПУ України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. У разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; замовлення до договору від 15.04.2025 року; детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 10.03.2024 року та розрахунок на оплату від 25.04.2025 року, згідно з яким вартість послуг за надання правничої допомоги складає 7000,00 грн., які в сукупності підтверджують розмір судових витрат. Таким чином, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved