Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позову посилався на те, що 12.02.2020 водій автомобіля ВА3 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , рухаючись через перехрестя вул. Східна, м. Білозерське, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , який рухався по вул. Пушкіна в м. Білозерське. В результаті зіткнення автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] здійснив виїзд на узбіччя, де відбувся наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої ліктьової кістки з гематомою лівого предпліччя, закритого внутрішньо-суглобного перелому правої стегнової кістки в області колінного суглобу, які у сукупності та окремо відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, котрі є небезпечними для життя під час спричинення та потребують для свого лікування часу більше 21-ї доби. Також виявлені ушкодження у вигляді компресійного перелому 6,7-го шийних хребців, перелому суглобового відростку 6-го шийного хребця з заходженням уламку в спино-мозковий канал зі здавленням спинного мозку та порушенням функції тазових органів у вигляді періодичного недержання сечі та калу, перелому відростку 7-го шийного хребця справа зі стенозом хребтового каналу на рівні 6-7 шийних хребців, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, котрі є небезпечними для життя під час спричинення. За вказаними обставинами було порушено кримінальне провадження №12020050230000213 від 12.02.2020. Вказаним кримінальним правопорушенням позивачу було спричинено матеріальну шкоду, а саме на лікування, придбання медичних препаратів, проведення медичного обстеження, позивачем було витрачено 162 984,43 грн., що підтверджується наданими до позову чеками. Також позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та порушенні стосунків з оточуючими його людьми, оскільки тепер він є фізично обмеженою особою, не має змоги ходити, пересувається на інвалідному візку, що утворює перешкоди для спілкування з іншими. Позивач не може так ефективно, як раніше вирішувати побутові проблеми своєї сім`ї. Після вказаної трагедії він веде закритий спосіб життя, рідко виходить з дому, в нього погіршився стан здоров`я, він погано спить ночами, стала занижена самооцінка як особистості, він втратив віру у справедливість. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в розмірі 149\~226,49 грн., а також моральну шкоду в розмірі 149\~226,49 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.01.2022 відкрито провадження по даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі (а.с.63 т.1) Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.01.2022 відкрито провадження по даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09:00 годину 07.02.2022 (а.с.63 т.1) Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2022 відкладено підготовче судове засідання на 13:00 годину 02.03.2022 (а.с.75 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.12.2022 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Нещерет О.С. про проведення підготовчого засідання по справі, призначеного на 10:00 годину 21.12.2022 в режимі відеоконференції за допомогою програми «Easycon» (а.с.109 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2022 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Косенко С.В. про проведення підготовчого засідання по справі, призначеного на 10:00 годину 21.12.2022 в режимі відеоконференції за допомогою програми «Easycon» (а.с.114 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.12.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09:00 годину 15.02.2023 (а.с.123 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Косенко С.В. про проведення судового засідання по справі, призначеного на 09:00 годину 15.02.2023 в режимі відеоконференції за допомогою програми «Easycon» (а.с.114 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Косенко С.В. та до участі у справі в якості співвідповідача залучено ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с.147 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.03.2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Косенко С.В. про проведення судового засідання по справі, призначеного на 09:30 годину 09.03.2023 в режимі відеоконференції за допомогою програми «Easycon» (а.с.161 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.03.2023 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Нещерет О.С. про проведення судового засідання по справі, призначеного на 09:30 годину 09.03.2023 в режимі відеоконференції за допомогою програми «Easycon» (а.с.165 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.05.2023 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Косенко С.В. про проведення судового засідання по справі, призначеного на 09:00 годину 10.05.2023 в режимі відеоконференції за допомогою програми «Easycon» (а.с.226 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2023 провадження у цивільній справі №227/4787/20 в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди, закрито у зв`язку зі смертю позивача та зупинено провадження в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] . У приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Молодняк Л.П. витребувано інформацію про те, чи заводилась спадкова справа щодо спадкового майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.229-230 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.11.2023 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 22.12.2023 о 10:00 (а.с.249 т.1). Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2024 до участі у справі в якості правонаступника позивача залучено [PERSON] (а.с.58 т.2). Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №2797/0/15-24 від 24.09.2024 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області» з 07.10.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана цивільна справа 05.12.2024 надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. (а.с.82 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2024 дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 05.02.2025 10-00 годину (а.с.83 т.2). 14.08.2025 справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання правонаступник позивача [PERSON] не з`явився, його представник адвокат Косенко С.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Просив стягнути суму матеріального відшкодування з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант». Додатково повідомив, що страхова компанія була повідомлена про страховий випадок після розгляду кримінального провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Нещерет О.С. підтримав відзив на позовну заяву, просив відмовити в її задоволенні. Зокрема, зазначив, що майнову шкоду повинна відшкодувати позивачу [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] страхова компанія, в якій відповідач застрахував свою цивільну відповідальність, а саме ТДВ СК «Альфа-Гарант», оскільки ліміт за полісом № АМ/9903884 вищий ніж завдана позивачу майнова шкода. Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У поданому 15.03.2023 відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки ТДВ СК «Альфа-Гарант» не може бути солідарним відповідачем по даній справі. Крім того, позивачем було пропущено трирічний строк встановлений п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для подання заяви про страхове відшкодування. Також представник відповідача зазначив, що витрати, пов`язані із лікуванням позивача та необхідність їх здійснення у зв`язку із настанням ДТП не підтверджені належними документами та відповідним закладом охорони, а саме матеріали справи не містять повної історії хвороби [PERSON] , хоча б картки хворого засвідченої закладом охорони здоров`я, де останній проходив лікування, не надано довідки закладу охорони здоров`я про те, яку кількість коштів було витрачено лікарнею на лікування позивача та яку кількість лікарських засобів було придбано позивачем за власні кошти (а.с.180-184 т.1). Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2021 [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення його права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] , [INFO] , звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , в відшкодування шкоди, нанесеної в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2020: 149 226 гривень 49 копійок - матеріальної шкоди та 100 000 гривень - моральної шкоди. В іншій частині заявлених позовних вимог потерпілого [PERSON] - відмовлено (а.с.53-57 т.1). Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду від 08.12.2021 вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2021 стосовно [PERSON] , в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення коштів з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] , скасовано. Призначено новий розгляд у цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с.58-60 т.1). Вказаним вироком суду встановлено, а отже не підлягає доказуванню, що 12.02.2020 о 10-57 год. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїжджій частині по вулиці Східній міста Білозерське в напрямку від вулиці Ватутіна до вулиці Пушкіна міста Білозерське Донецької області. Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг другорядної по вулиці Східній та головної по вулиці Пушкіна міста Білозерське Донецької області водій [PERSON] , не маючи перешкод технічного характеру для виконання вимог п.п. 16.11 та знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та рухом транспортних засобів по головній дорозі вулиці Пушкіна міста Білозерське Донецької області, легковажно розраховуючи на відсутність транспортних засобів, які рухаються по головній дорозі, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», перебуваючи на другорядній дорозі, продовжив рух вперед, не надав перевагу у русі автомобілю марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі справа наліво відносно руху [PERSON] , виїхав на проїжджу частину головної дороги вул. Пушкіна м. Білозерське Донецької області, створивши перешкоду для руху автомобілю під керуванням [PERSON] . Внаслідок допущених [PERSON] порушень правил дорожнього руху на центрі перехрестя сталося зіткнення передньої частини автомобілю марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням останнього, з лівою задньою частиною автомобілю марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Від зіткнення автомобіль ВАЗ 2107 продовжив рух через перехрестя в напрямку с. Першотравневе, розвертаючись задньою частиною проти годинникової стрілки. В момент даного розвертання автомобіль ВАЗ здійснив наїзд задньою правою частиною на пішохода [PERSON] , який стояв на правому краю дороги вул. Пушкіна м. Білозерське Донецької області. Внаслідок вказаного зіткнення, викликаного порушенням [PERSON] правил дорожнього руху, пішохід [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої ліктьової кістки з гематомою лівого передпліччя, закритого внутрішньо-суглобного перелому правої стегнової кістки в області колінного суглобу, які у сукупності та окремо відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, котрі не є небезпечними для життя під час спричинення та потребують для свого лікування часу більше 21-ї доби, а також ушкодження у вигляді компресійних переломів 6,7-го шийних хребців, перелому суглобового відростку 6-го шийного хребця з заходженням уламку в спино-мозковий канал зі здавленням спинного мозку та порушенням функції тазових органів у вигляді періодичного недержання сечі та калу, перелому відростку 7-го шийного хребця справа зі стенозом хребтового каналу на рівні 6-7 шийних хребців, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, котрі є небезпечними для життя під час спричинення. Відповідно до ч.6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді кримінальної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом вказаних норм (за загальним правилом) шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Утім, із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Велика Палата\~Верховного Суду\~у постанові\~по справі\~№ 147/66/17 від 14.12.2021 зазначила, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. Судом також встановлено та визнається сторонами, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9903884 на момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] , в даному випадку [PERSON] , була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с.90 т.1). Розділом ІІІ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) у редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин, встановлено порядок виплати страхового відшкодування на території України. Так, згідно ст. 22.1.\~цього Закону\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18. Згідно з пунктом 1 статті 35.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95 цс 20, зазначено, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з огляду на принцип добросовісності визначає, якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки. Аналізуючи вказані норми законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов`язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема у праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов`язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого. Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відтак, право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/7449/17 (провадження № 12-104 гс 18)). Підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат (п.127). Водночас, ані Закон №1961-IV, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності (п.128). З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі (п.132). Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності (п.133). У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про страхове відшкодування не звертався. Крім того, під час судового засідання представник позивача адвокат Косенко С.В. зазначив, що страхова компанія була повідомлена про страховий випадок після розгляду кримінального провадження, утім доказів, які б це підтверджували до суду не надав. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі №161/8285/22 від 15 травня 2024 року зазначив: «Посилання позивача на тривалість розгляду кримінальної справи щодо встановлення вини [PERSON] у вчиненні спірної ДТП, апеляційний судом правильно визнано безпідставними, оскільки існування кримінального провадження не може свідчити про неможливість звернення потерпілого до страховика з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, чи пред`явлення позову про відшкодування шкоди за спірне ДТП. При цьому цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану ДТП, наступає незалежно від вини завдавача шкоди. Подібний за змістом правовий висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 686/20281/21 (провадження № 61-9642 св 22), від 17 квітня 2024 року у справі № 552/7011/22 (провадження № 61-2109 св 24), від 24 квітня 2024 року у справі № 243/880/23 (провадження № 61-18255 св 23). Отже, позивачем не доведено добросовісності своїх дій при зверненні до страховика з вказаною заявою». У зв`язку з вищевикладеним, з огляду на відсутність доказів, які б підтвержували поважність причини пропуску позивачем [PERSON] строку звернення до страхової компанії з заявою про відшкодування завданої йому майнової шкоди, тобто з незалежних від нього причин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Посилання представника позивача адвоката Косенко С.В. на тривалий розгляд кримінального провадження як на причину пропуску строку звернення за страховим відшкодуванням суд вважає безпідставними, адже вони не можуть свідчити про неможливість звернення потерпілого до страховика з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану ДТП, наступає незалежно від вини завдавача шкоди. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed