Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

04 липня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (надалі - ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»), за підписом представника Пархомчука С.В., до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 10040,00 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 16 липня 2020 року між ТзОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 136692 про надання фінансового кредиту (надалі - Кредитний договір), який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронним цифровим підписом. Згідно з Кредитним договором Товариство надало Клієнту фінансовий кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності на суму 2000,00 грн. із стандартною процентною ставкою 2% в день (730% річних) строком на 21 день, починаючи з 16 липня 2020 року. Вказують, що позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 28 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЗАЙМЕР» та ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 136692 перейшло до ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 136692 станом на 21.01.2025 року загальний розмір заборгованості становить 10040,00 грн., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн. і заборгованості за процентами в розмірі 8040,00 грн. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором № 136692 від 16.07.2020р. в розмірі 10040,00 грн. та судові витрати, що включають в себе витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. Ухвалою суду від 15.07.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 11 серпня 2025 року о 15 год. 30 хв., яке відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача на 18 серпня 2025 року о 15 год. 00 хв. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 61), не з`явився. При цьому, представника позивача Пархомчук С.В. просив розгляд цивільної справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечує, про що вказав у позовній заяві (а.с. 1-5) та у заяві від 08.08.2025р. (а.с. 53-55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. При цьому, в суд повернулись поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 51,63). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, яка підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 03-09/845 від 14.07.2025р. (а.с. 40) та відповіддю з Єдиного державного демографічного ресєтру №1571702 від 15.07.2025р. (а.с. 38), у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із викликом на судові засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 16 липня 2020 року між ТзОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 136692, який підписаний [PERSON] електронним цифровим підписом одноразового ідентифікатора (надалі - Кредитний договір) (а.с. 15-16). Згідно з довідкою про ідентифікацію 16 липня 2020 року ТзОВ «ЗАЙМЕР» відповідачу [PERSON] , на номер телефону [NUMBER] було відправлено одноразовий ідентифікатор KL9143 (а.с. 11). У п.п. 1.1., 1.2. Кредитного договору зазначено, що Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 21 днів, тобто до 05.08.2020р. Строк дії договору 21 днів. Пунктом 3.2.1. Кредитного договору передбачено, що Товариство зобов`язується надавати інформацію про послуги, які надає Товариство і іншу інформацію, доступ до якої передбачено законодавством України (ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). А підписанням цього Договору Клієнт, згідно з п. 6.8. Кредитного договору підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору Кредит надається Клієнту в Безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, а датою укладення цього Договору згідно з п. 1.5 Кредитного договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта. Як вбачається із інформаційної довідки № 830/04 від 09.04.2025р. на отримання кредиту згідно Договору про надання фінансового кредиту № 136692 від 16.07.2020р. відповідачу [PERSON] на картку № [NUMBER] зараховано 2000,00 грн. При цьому, сума кредиту та номер картки відповідає сумі кредиту та реквізитам банківської картки, які зазначені відповідачем [PERSON] в Кредитному договорі, який підписаний електронним цифровим підписом одноразового ідентифікатора (а.с. 26). Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 3.4.2. Кредитного договору Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором. Дія Договору достроково припиняється відповідно до п. 5.3. Кредитного договору за взаємною згодою Сторін шляхом укладення додаткової угоди, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору при надходженні до Товариства коштів для виконання зобов`язання Клієнта Товариство направляє грошові кошти, отримані від Позичальника, на погашення Заборгованості за Договором фінансового кредиту в наступній послідовності: у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; у другу чергу - повернення суми кредиту; У разі виникнення простроченої заборгованість за Договором грошові кошти Клієнта направляються в такій черговості: у першу чергу сплачується пеня за прострочення; у другу чергу - відсотки за користування кредитом; у третю чергу - повертається сума кредиту. У п.п. 2.2. Кредитного договору вказано, що сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором. Як вбачається із виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 136692 [PERSON] станом на 13.01.2025 року (а.с. 9) та розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 136692 від 16.07.2020р. про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - розрахунок заборгованості) (а.с. 28-33) відповідач протягом строку дії договору жодних коштів на погашення своїх зобов`язань не вносив та, як наслідок, його заборгованість за період з 16.07.2020р. по 02.02.2021р. становить 2000,00 грн. основної суми боргу та 8040,00 грн. за відсотками. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Кредитного договору Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства України та Договору. У разі порушення умов Договору та додатків до нього, винна Сторона відшкодовує іншій Стороні всі понесені збитки в повному обсязі, в тому числі витрати на юридичну допомогу для відновлення порушеного права. Упущення вигода відшкодуванню не підлягає. У п.п. 3.1.1., 3.1.4. Кредитного договору передбачено, що Товариство має право вимагати від Клієнта повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим Договором і додатками до нього. Без згоди Клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони - Кредитодавця за цим Договором. 28 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЗАЙМЕР» та ТзОВ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 01-28/10/2021 (а.с. 18-21), за умовами якого Первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. За цим Договором Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Боржників виключно в частині тих сум Заборгованості, що визначені в Реєстрах Боржників. В цей же день, 28 жовтня 2021 року між ТзОВ «ЗАЙМЕР» (Клієнтом) та ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»» (Фактором) підписано Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 28.10.2021р. до Договору Факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021р. (а.с. 7). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору Факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021р. ТзОВ «ЗАЙМЕР» (Клієнт) відступило право вимоги заборгованості до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 136692 від 16.07.2020р. ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (Фактору) (а.с. 10). Так, ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму заборгованості в розмірі 10040,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8040,00 грн. заборгованість по відсотках. Згідно з п. 6.3. Договору Факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021р. з моменту переходу до Фактора Прав Вимоги, відповідно до умов п. 6.2.3 цього Договору, Фактор набуває всіх прав (в тому числі грошових вимог) Клієнта за Кредитними договорами, що входять до портфеля Заборгованості. Разом з правами Вимоги до Фактора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій Боржниками щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним законодавством, право на всі суми, які Фактор одержить від Боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання Боржника. У розрахунку заборгованості вказано, що розмір загальної заборгованості відповідача [PERSON] перед ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 13.01.2025 року становить 10040,00 грн. та складається з 2000,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 8040,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками згідно з Кредитним договором на дату відступлення права вимоги (а.с. 28-33). 31 січня 2025 року ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило [PERSON] вимогу № б/н від 31.01.2025р. про виконання зобов`язань за Кредитним договором, однак така залишена останнім без реагування. Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень щодо укладення Кредитного договору, здійсненого розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20). Згідно з Договором про надання фінансового кредиту № 136692 від 16.07.2020р. відповідач вказав своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною Кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклав Договір про надання фінансового кредиту № 136692 від 16.07.2020р. суму 2000,00 грн. з процентною ставкою 2% в день. Строк кредитування визначений договором - 2 днів, а у разі прострочення проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль. Отримання відповідачем [PERSON] 16 липня 2020 року коштів за Кредитним договором підтверджується інформаційною довідкою № 830/04 від 09.04.2025р., з якої вбачається, що кошти в сумі 2000,00 грн. перераховано на номер картки [NUMBER] , що відповідає номеру картки, який вказаний [PERSON] у договорі про надання фінансового кредиту № 136692 від 16.07.2020р. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем отримано кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 136692 від 16.07.2020р. про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 13.01.2025 року відповідач не вносив коштів на погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Статтею 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Аналізуючи наданий розрахунок заборгованості, суд встановив, що, отримавши 16 липня 2020р. кредит в розмірі 2000,00 грн., [PERSON] жодних дій на погашення такого шляхом внесення коштів на рахунок позикодавця не вчиняв. При цьому, кредитор нарахував відповідачу відсотки за ставкою 2% від суми боргу за договором за кожен день користування коштами та за період прострочення відповідно до вимог Кредитного договору. Перевіривши проведені розрахунки, судом встановлено, що такі відповідають умовам Кредитного договору та сума заборгованості [PERSON] становить 10040,00 грн. і складається з 2000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8040,00 заборгованості за відсотками нарахованими згідно з умовами Кредитного договору. Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 136692 від 16.07.2020р. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, а також доказів погашення заборгованості первинному кредитору. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості, судом встановлено, що такий не суперечить умовам Кредитного договору, які прийняв відповідач. Таким чином, враховуючи заявлені позивачем вимоги, беручи до уваги надані розрахунки, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача [PERSON] щодо укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів, за відсутності доказів погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За звернення до суду із позовом до [PERSON] ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №38089 від 29.04.2025р. (а.с. 24). Позивачем також надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу копії Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023р., укладеного між адвокатом Пархомчуком С.В. та ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», довіреності від 30.12.2024р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18.07.2019р., акту про отримання правової допомоги від 04.08.2025р., платіжної інструкції №39495 від 04.08.2025р., рахунку №04.08.2025-33 від 04.08.2025р. (а.с. 6, 12-12, 34, 56-59). Так, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.5. Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023р. (надалі - Договір від 29.12.2023р.) Клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення і бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених Договором, надаючи Клієнту наступні види правової допомоги: представництво інтересів Клієнта в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичним особами; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта. Повноваження Адвоката на надання правової допомоги Клієнту посвідчуються цим договором та довіреностями, виданими Адвокату Клієнтом, або ордером. Пунктом 4.1. Договору від 29.12.2023р. закріплено, що цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2024 року. 30 грудня 2024 року ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» видало адвокату Пархомчуку С.В. довіреність, зокрема, на представництво інтересів в усіх державних органах, у тому числі в місцевих судах, без права передоручення третім особам, строк дії якої до 31 грудня 2025р. У п.п. 3.1., 3.2., 3.3 Договору від 29.12.2023р. передбачено, що вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000,00 гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. Фактичні витрати адвоката пов`язані з наданням правової допомоги за цим Договором (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, надсилання документів, технічне забезпечення та інші) за умови надання документів, що підтверджують ці витрати, сплачуються Клієнтом Адвокату понад узгоджену суму гонорару додатково. Факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. У Акті про отримання правової допомоги від 04.08.2025р., підписаному адвокатом Пархомчуком С.В. та директором ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», вказано вид наданих правових послуг по підготовці та направленню позову про стягнення заборгованості з [PERSON] та їх вартість, а саме: зустріч та консультації щодо перспективи врегулювання кредитної заборгованості 1 год. - 2000,00 грн., складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг аналізу судової практики 2,5 год. - 5000,00 грн., інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 1,5 год. - 3000,00 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн. Згідно з п. 3.4. Договору від 29.12.2023р. сторони погодилися, що Клієнтом буде сплачено Адвокату гонорар за виконану роботу, протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). На підтвердження сплати гонорару представником позивача надано платіжну інструкцію №39495 від 04.08.2025р. про оплату ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за правничу допомогу згідно рахунку №04.08.2025-33 від 04.08.2025р. договору про надання правової допомоги від 29.12.2023р. на суму 10500, 00 грн. Дослідивши надані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу в розмірі 10500, 00 грн. знайшли своє підтвердження. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача ТзОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. На підставі ст. 8, 42 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 207, 509, 526, 530, 625, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1 ЦК України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved