Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про купівлю-продаж електричної енергії від 11.10.2024 № 10-11018/24 за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, за електричну енергію, вироблену у листопаді в сумі 3 586,84 грн., а також витрати на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~4\~000\~грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 11.10.2024 року між нею та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №10-11018/24. Згідно п. 1 договору відповідач взяв на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим договором. Позивач вказує, що на дату введення в експлуатацію генеруючої установки 11.10.2024 року «зелений» тариф за цим договором становив 6,7043 грн/кВт-год. Відповідно до акту купівлі-продажу електричної енергії від 30.11.2024 №У00041739 за електроенергію вироблену домогосподарством позивача за адресою: [ADDRESS] , у листопаді 2024 ТОВ «ЖОЕК» зобов`язане сплатити 6 427,78 грн. Вказаний акт підписаний сторонами 18.12.2024 за допомогою ЕЦП. За змістом позову, 30.12.2024 від ТОВ «ЖОЕК» на особовий рахунок позивача надійшли кошти в сумі 2\~840,94 грн. Таким чином, на момент подачі позову сума невиконаних зобов`язань ТОВ «ЖОЕК» перед позивачем термін виконання, яких прострочено становить 3\~586,84 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі одержана представником відповідача 22.01.2025 року, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 27), проте відзив від відповідача на позовну заяву у встановлений строк на адресу суду не надійшов. З урахуванням викладеного, відсутності правових підстав для призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.10.2024 між [PERSON] та ТОВ «Житомирська енергопостачальна компанія» (далі - ТОВ «ЖОЕК») укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №10-11018/24 (а.с. 8-9). Згідно з п. 1 договору [PERSON] має право продавати ТОВ «ЖОЕК» електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідач взяв на себе зобов`язання купувати у позивача електричну енергію за "зеленим" тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам, в строки, передбачені договором. Відповідно до абз. 1 п. 2.3 договору споживач має право на отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам. В пунктах 4.1 - 4.3 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Постачальник універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої Споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючою установкою приватного домогосподарства, на рахунок Споживача, відповідно до заяви-повідомлення. На дату введення в експлуатацію генеруючої установки 11.10.2024 року «зелений» тариф за цим договором становив 6,7043 грн. Пунктом 4.6 договору визначено, що постачальник універсальних послуг щомісячно до 12 числа місяця, наступного за розрахунком, формує Звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії (Додаток №1 до договору) на основі даних, отриманих від оператора системи, та Акт купівлі-продажу електричної енергії (додаток №2 до договору) (за необхідності) і надає їх побутовому споживачу, у тому числі в електронному вигляді, для підписання. Відповідно до п. 7 договору спори, що можуть виникнути під час користування електричною енергією, якщо вони не будуть узгоджені шляхом переговорів між сторонами, вирішуються в судовому порядку. Зі змісту звіту про обсяги та напрямки перетоків електричної енергії за листопад 2024 року та акту згідно договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №10-11018/24 від 11.10.2024 споживачем [PERSON] передано, а ТОВ «ЖОЕК» прийнято у розрахунковому періоді за листопад 2024 року 1 191 кВт/год. електричної енергії, вартість «зеленого» тарифу 6,7043 грн. за кВт/год. (без ПДВ), вартість 7984,82, з яких 1 437,27 ПДФО та 119,77 військовий збір, сума до виплати 6 427,78 грн. (а.с. 12). 26.12.2024 [PERSON] направила на електронну адресу відповідача досудову вимогу про сплату коштів в сумі 6\~427,78 грн., відповідно до акту купівлі-продажу електричної енергії від 30.11.2024 №У00041739, за електроенергію, вироблену приватним домогосподарством у листопаді 2024 року (а.с. 13-14). 30.12.2024 року ТОВ «ЖОЕК» сплачено на рахунок позивача 2\~840,94 грн. за електричну енергію (зелений тариф) згідно договором №10-11018/24 від 11.10.2024 за листопад 2024 (а.с. 15). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями\~ЦК України, так і нормами спеціального\~Закону України «Про ринок електричної енергії»\~та низкою підзаконних нормативних актів. Предметом розгляду в цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення боргу з продажу електричної енергії. Згідно з ч. 1\~ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 18 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом. Абзацом 18 частини 1\~статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~встановлено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом гарантованому покупцю. У п. 4 ч. 5\~ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~передбачено, що постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами. За змістом пп. 3.3.4 пункту 3.3 «Особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги» Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (в редакції, чинній на момент укладення договору), постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є додатком до договору про постачання електричної енергії із постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил). Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за «зеленим» тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку «на добу наперед». Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором. Відповідно до пп. 11.3.3 п. 11.3 «Особливості постачання електричної енергії в умовах використання відновлюваних джерел енергії» ПРРЕЕ, купівля електропостачальником універсальної послуги у побутового споживача, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства електричної енергії, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, здійснюється на підставі укладеного між ними договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, який оформлюється сторонами у формі додатка до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. В постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 754/17518/15-ц, зазначено, що у\~статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/19. Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність у сторін договірних правовідносин щодо купівлі-продажу електричної енергії з кореспондуючими правами та обов`язками, які сторони не заперечують. Отже, судом установлено, що між сторонами виникли договірні відносини, позивач\~свої зобов`язання\~за\~договором виконав\~в повному\~обсязі, натомість відповідач належним чином умови договору не виконує, вчасно в повному обсязі грошові кошти не сплачує, станом на 03.01.2025 за відповідачем рахувалась прострочена заборгованість у сумі 3 586,84 гривень. Виходячи з системного аналізу доказів та надавши їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності та справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про купівлю-продаж електричної енергії від 11.10.2024 року №10-11018/24 за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, за електричну енергію, вироблену у листопаді в розмірі 3 586, 84 грн., оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За положеннями ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №9/2/24 від 01.11.2024, відповідно до п. п. 3.1, 3.5 якого передбачено, що клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному домовленістю сторін, виплати та розрахунки адвокатського гонорару визначаються в додатковій угоді, яка підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 16-17); копію Додатку №1/2 до договору про надання правової допомоги №9/2/24 від 01.11.2024, згідно з якою передбачено, що клієнт сплачує вартість послуг, зазначених в п.п. 1-4 цієї угоди в розмірі 4000,00 грн; (а.с. 18); копію актів №1 та № 2 приймання-передачі наданої правової допомоги відповідно до договору №9/2/24 від 01.11.2024 (а.с. 19); копію квитанції №2-9/2/24 від 02.01.2025 про оплату [PERSON] грошових коштів в розмірі 4000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги №9/2/24 від 01.11.2024 (а.с. 19 на звороті). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 наведені висновки, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Подібні критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved