Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

24 грудня 2024 року адвокат Костогриз О.В., як представник [PERSON] , звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса), про звільнення від сплати аліментів. Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № \~4273-IX від 26.02.2025 року, який набрав чинності 25.04.2025 року, найменування Індустріального районного суду міста Дніпропетровська змінено на Індустріальний районний суд міста Дніпра. За результатом розгляду справи, 06 червня 2025 року судом ухвалено рішення, відповідно до якого задоволено позовні вимоги [PERSON] та зараховано суму в розмірі 33\~515 грн., витрачених [PERSON] в період з 02 лютого 2024 року по вересень 2024 року на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рахунок сплати аліментів за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 р. по справі № 202/2300/24. Не погодившись із даним рішенням суду, 07.07.2025 року, представником відповідача [PERSON] - адвокатом Рижиком Р.О. було подано апеляційну скаргу. При вирішенні питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження встановлено, що справу необхідно повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а тому ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2025 року справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків у строк до 13 серпня 2025 року. Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення, повідомлялись належним чином. Оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає справу без участі сторін. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи № 202/15021/24, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до вимог\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. З огляду на матеріали справи, встановлено, що при ухваленні рішення Індустріального районного суду міста\~Дніпра від 15 червня 2022 року, судом не вирішено питання стосовно судових витрат. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За звернення до суду з позовною заявою, відповідності до вимог\~ЗУ «Про судовий збір», позивачем [PERSON] були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 4642-2762-0680-2004 від 23.12.2024 року. Доказів щодо понесення інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, сторонами не надано. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень. Враховуючи наведене, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд доходить висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved