Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

[PERSON] (через представника) звернувся до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Щастинської міської\~військової адміністрації\~Щастинського району\~Луганської області,про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок загальною площею 88,1 кв. м, житловою площею 57,3 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] . У встановленому законом порядку позивач прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Однак, нотаріус відмовив у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на згаданий житловий будинок, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 26 червня 2025 року відкрито провадження та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; витребувано у державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 21.07.2025 року до суду надійшов лист відповідача просять розглядати справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 26). 07.08.2025 сторони та їх представники в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України,\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів, при цьому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, зважаючи на заяву відповідача, який проти позову не заперечував, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). В матеріалах копії витребуваної спадкової справи наявна копія заповіту все майно заповідано позивачу. Наявні інші ймовірні спадкоємці подали нотаріусу заяви відмовилися від прийняття спадщини. 14.02.2014 року позивач подав заяву до держнотконтори про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. На підставі цієї заяви нотаріусом заведена спадкова справа № 52/2014 (копію витребувано судом, долучено до справи). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса та є спадкоємцем за заповітом щодо майна померлого [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Однак, постановою від 22.05.2025 нотаріус відмовив у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с.12). Разом з цим, стороною позивача надано суду копію договору дарування від 19.08.1995 року посвідченого нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори Луганської області (а.с. 7-8), згідно якого [PERSON] набула в порядку дарування житловий будинок розташований за адресою вказаною вище (даний договір було зареєстровано в установі БТІ). Також, стороною позивача надано суду копію технічного паспорта на вказаний будинок. У цьому документі спадкодавець вказана як єдиний власник будинку (а.с.9-11); копію держакту про право приватної власності на землю виданого на ім`я спадкодавця (земельна ділянка площею 0,2185 га, яка розташована [ADDRESS] (тобто, ділянка під вказаним будинком). Приймаючи до уваги ситуацію в країні, для суду є очевидним, що отримати дублікат договору дарування будинку для позивача є практично не можливим. За таких обставин, на переконання головуючого, наявні достатні докази (враховуючи війну в країні) для задоволення позову.

Outcome: approved