Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У березні 2025 року [PERSON] , через представника\~-\~адвоката Мороз Н.А., звернувся до суду з позовом до Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради, третя особа - Дніпровська районна державна нотаріальна контора, в якому просить: - встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] (матір`ю), померлою [INFO] , на час відкриття спадщини; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га (кадастровий номер 1223286500:05:003:0285), що розташована: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1173 га (кадастровий номер 1223286500:05:003:0286), що розташована: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку (А1), прибудови (а2), прибудови (а3), тамбура (а4), ганку (а 5), літньої кухні (Б), сарая (В), сарая (Г), входу в погріб (Д), сараю (Ж), сараю (1), вбиральні (И), споруд/колодязь , огорожа, хвіртка, ворота, зливна яма/(№ 1-4, 7-9), в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 4,5000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:040:0001), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 5,6000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:013:0568), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 4,5000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:040:0464), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] також разом зі своєю родиною проживав (і проживає по теперішній час) за вищевказаною адресою, оскільки його мати потребувала постійного догляду до самого моменту смерті, хоча і зареєстрований позивач у [ADDRESS] . Після смерті його матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: - земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га (кадастровий номер 1223286500:05:003:0285), що розташована: [ADDRESS] ; - земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1173 га (кадастровий номер 1223286500:05:003:0286), що розташована: [ADDRESS] ; - домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку (А1), прибудови (а2), прибудови (а3), тамбура (а4), ганку (а 5), літньої кухні (Б), сараю (В), сараю (Г), входу в погріб (Д), сарая (Ж), сараю (1), вбиральні (И), споруд/колодязь , огорожа, хвіртка, ворота, зливна яма/(№ 1-4, 7-9); - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,5000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:040:0001), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/; - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 5,6000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:013:0568), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/; - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,5000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:040:0464), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/. 24 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до Дніпровської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] та надав необхідні документи, а саме свідоцтво про смерть [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] та інші документи. У вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] йому було відмовлено, оскільки [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини після її смерті. У зв`язку з цим [PERSON] змушений звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини. Одночасно зі встановленням такого факту, просить визнати право власності на спадкове майно. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27 березня 2025 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 127). Ухвалою суду від 09 червня 2025 року зобов`язано державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєву Любов Віталіївну, надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 140). Позиція сторін в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Мороз Н.А. заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві. Представник відповідача - Підгородненської міської територіальної громади в особі Підгородненської міської ради у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 128). У судове засідання третя особа - завідувач Дніпровської районної державної нотаріальної контори не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 133). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали детальні, послідовні показання про те, що [PERSON] на момент смерті своєї матері [PERSON] постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] . Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини справи. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП № 086018, виданого 02.04.2003 року, земельна ділянка (кадастровий номер 1223286500:05:003:0285 та номер 1223286500:05:003:0286), площею 0,3673 га, в межах згідно з планом, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку 0,1173 га, розташована на території [ADDRESS] , Спаської сільської ради, - належала [PERSON] , що знайшло своє підтвердження у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.12.2024 року НВ-6101025692024, копії державного акту на право власності на землю серія ІІ-ДП № 086018, виданого 02.04.2003 року (а.с. 21-42). Також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ДП № 082764, виданого 27.12.2001 року, земельна ділянка (кадастровий номер 1223286500:01:040:001), площею 4,500 га, в межах згідно з планом, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Спаської сільської ради, - належала [PERSON] , що знайшло своє підтвердження у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.01.2025 року НВ-3500106692025 (а.с. 85-94). Також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП № 086019, виданого 01.04.2003 року, земельна ділянка (кадастровий номер 1223286500:01:040:0464 та номер 1223286500:01:003:0568), площею 10,100 га, в межах згідно з планом, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Спаської сільської ради, - належала [PERSON] , що знайшло своє підтвердження у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.12.2024 року НВ-7100732592024 (а.с. 98-107). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 426, від 09 листопада 2021 року, виданого відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з: - земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га (кадастровий номер 1223286500:05:003:0285), що розташована: [ADDRESS] ; - земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1173 га (кадастровий номер 1223286500:05:003:0286), що розташована: [ADDRESS] ; - домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку (А1), прибудови (а2), прибудови (а3), тамбура (а4), ганку (а 5), літньої кухні (Б), сарая (В), сарая (Г), входу в погріб (Д), сарая (Ж), сарая (1), вбиральні (И), споруд/колодязь , огорожа, хвіртка, ворота, зливна яма/(№ 1-4, 7-9); - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,5000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:040:0001), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/; - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 5,6000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:013:0568), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/; - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,5000 гектарів (кадастровий номер 1223286500:01:040:0464), що розташована на території Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області/кол. Спаська сільська рада/. Згідно Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкту від 30 грудня 2024 року (а.с. 53-64), встановлено, що ринкова вартість об`єкта оцінки житловий будинок загальною площею 66,0 м.кв., житловою площею 35,8 м.кв., господарські будівлі та споруди , розташовані на земельній ділянці площею 0,2500, кадастровий номер 1223286500:05:003:0285 власником якого є [PERSON] на дату оцінки становить 247\~170,00 грн. Згідно технічного паспорту від 23.12.2024 року встановлено, що житловий будинок розташований по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку (А1), прибудови (а2), прибудови (а3), тамбура (а4), ганку (а 5), літньої кухні (Б), сараю (В), сараю (Г), входу в погріб (Д), сарая (Ж), сараю (1), вбиральні (И), споруд/колодязь , огорожа, хвіртка, ворота, зливна яма/(№ 1-4, 7-9) (а.с.69-7). [INFO] народився [PERSON] , його батьки записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 травня 1985 року, виданого Спаською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 13). 24 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до Дніпровської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] та надав необхідні документи, а саме свідоцтво про смерть [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] та інші документи. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] йому було відмовлено, оскільки [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини після її смерті, так як не проживав та не був зареєстрований разом з померлою за однією адресою на день її смерті (а.с. 10). [PERSON] у позові наполягає на тому, що на момент відкриття спадщини він з 2019 року проживав разом зі своєю родиною проживав, і продовжує проживати по теперішній час за вищевказаною адресою, оскільки його мати потребувала постійного догляду до самого моменту смерті, хоча і зареєстрований позивач у [ADDRESS] , що підтверджується актом про встановлення факту однією сім`єю, видане 02 травня 2024 року інспектором Підгородненської міської ради (а.с. 18-19). Факт спільного проживання позивача разом із [PERSON] однією сім`єю з 2019 року підтверджуються також й показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні. Таким чином, подані суду докази, а також показання свідків у своїй сукупності свідчать про спільне проживання [PERSON] зі спадкодавцем з 2019 року, однією сім`єю, ведення спільного господарства, пов`язаності позивача із [PERSON] родинними відносинами та спільним побутом, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовна заява в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню. Встановлення факту проживання необхідне заявникові для реалізації своїх спадкових прав за законом, як спадкоємця за законом. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 1\~ст.1258 ЦК України\~встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина четверта статті 41 Конституції України; близькі за змістом приписи викладені у частині першій статті 321 ЦК України). Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення , перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з абзацом 3 ч.2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» з метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування судами надані такі роз`яснення. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст.76, ч. 1, 2 ст.77, ч. 1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст. 392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи до уваги вищенаведене, оцінивши всі докази в сукупності та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України удовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У той же час, враховуючи відсутність провини відповідача у виниклих правовідносинах, суд приходить до висновку, що судові витрати належить покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved