Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 27 лютого 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №1333526, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн. зі сплатою 2,5 відсотків на день за користування кредитом та строком на 350 днів. 01.03.2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту №1333526, згідно з якою сторони домовились про збільшення суми кредиту на 5000,00 грн., загальна сума кредиту складає 9500,00 грн., ставки кредитування 2,38 % та 2,48 % в день. Також, сторони погодили сплачу штрафу за неналежне виконання зобов`язань позичальником 1425 грн. та 104,5 грн. починаючи з п`ятого дня порушення за кожен день невиконання грошового зобов`язання. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» усі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. 28 листопада 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №28112024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило Позивачу право вимоги до Відповідача за Кредитним договором №1333526, а Позивач набув право вимоги грошових коштів до Відповідача. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 28.11.2024 р. утворилась заборгованість за кредитним договором №1333526 у розмірі 79062,50 грн., яка складається з: 9500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 64812,50 грн. - заборгованість за відсотками; 4750,00 грн. - заборгованість за штрафом. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 79062,50 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 13.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою реєстрації, які повернулись без вручення через відсутність адресата. На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляду справи. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву, у встановлений законодавством термін, Відповідач не надав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 27.02.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №1333526. Відповідно до умов договору Відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (банківська картка) надано кредит в розмірі 4500,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК», від 03.01.2025 р. Згідно з пунктами 1.4, 1.5 Договору, кредит надається строком на 350 днів, зі сплатою платежів кожного місяця до 25-ого числа, стандартна процентна ставка 2,5 % за кожен день користування кредитом. 01.03.2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту №1333526, згідно з якою сторони домовились про збільшення суми кредиту на 5000,00 грн., загальна сума кредиту складає 9500,00 грн., ставки кредитування 2,38 % та 2,48 % в день. Також, сторони погодили сплачу штрафу за неналежне виконання зобов`язань позичальником 1425 грн. та 104,5 грн. починаючи з п`ятого дня порушення за кожен день невиконання грошового зобов`язання. Перерахування грошових коштів відповідачу в сумі 5000,00 грн. підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 03.01.2025 р. Позивач виконав належним чином умови договору, проте Відповідач взяті зобов`язання не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 28.11.2024 р. Позивач нарахував Відповідачу заборгованість за кредитним договором у розмірі 79062,50 грн., яка складається з: 9500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 64812,50 грн. - заборгованість за відсотками; 4750,00 грн. - заборгованість за штрафом. 28 листопада 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №28112024, Додатком до якого є Реєстр боржників, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило Позивачу право вимоги до Відповідача коштів за Договором про надання споживчого кредиту №1333526, право на одержання яких належить ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. 22.01.2025 р. Позивач направив Відповідачу досудову вимогу, у якій повідомлено про прострочення сплати кредиту. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженим договором. Водночас, в силу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вимоги про стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 74312,50 грн., яка складається з: 9500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 64812,50 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 2 277,06 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial