Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

I.Стислий виклад позиції позивачів. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Очеретько Є.О., звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Донецької області Богатова І.О., про усунення перешкод у розпорядження майно шляхом зняття арешту. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що власниками квартири квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначають, що на квартиру накладено арешт, таким чином було допущено помилку оскільки інформація про власників квартири в КП «БТІ» існує з 16.08.1993року у КП «БТІ», а арешт накладено у 2001 році, тобто можливо дійти висновку про те, що ніким не перевірялась інформація про те, чи належить [PERSON] квартира [ADDRESS] ?язку із чим помилково було накладено арешт на квартиру та зазначено [PERSON] як власника. Таким чином, накладений арешт на квартиру позивачів порушують їх права власника, оскільки накладений арешт обмежує їх у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном відповідно спросять зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS] . II. Заяви, клопотання позивачів, відповідачів. В судове засідання позивачі не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення. В судове засідання [PERSON] , не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заяв клопотань не надходило. В судове засідання [PERSON] , не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заяв клопотань не надходило. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Донецької області Богатова І.О., не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, заяв клопотань не надходило. III. Процесуальні дії по справі. 17 липня 2024 року ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області відкрито провадження у справі. 14 травня 2025 року ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського закрите підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 20.01.1984 року видано [PERSON] ордер №8 серії ІІ на право заняття 3 ком. загальною житловою площею 44,0 кв. метрів в квартирі окремій, загальній №13, кв. [ADDRESS] виданий Красноармійським міськвиконкомом. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 25.01.1984 року, зазначається, що [PERSON] основний квартиронаймач. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 13.08.1993, на праві спільної часткової власності [PERSON] належить 16,87 к.м., [PERSON] належить 16,87 к.м., [PERSON] належить 16,86 кв.м., [PERSON] належить 16,87 кв.м., квартири за адресою [ADDRESS] . Даний факт підтверджуються також інформаційною довідкою з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 447/01-02 від 21.06.2023 року, що до 1 січня 2013 року. квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого комітетом по управлінню комунальною власністю міської ради народних депутатів м. Красноармійськ від 13.08.1993 р. В КП «БТ» зареєстровано 16.08.1993 р. в кн. 9 за реєстровим №13. Згідно довідки Комунальної установи Покровський координаційний комітет самоорганізації населення №0-09/1064 від 24.04.2024 року, зазначається, що [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] дійсно мешкає за вказаною адресою спільно з дружиною [PERSON] [INFO] з 1984 року по теперішній час. Згідно до свідоцтва про одруження від 04.07.2003 року актовий запис №170, зазначається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися та змінилося прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Згідно інформації № 340586855 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.07.2023 вбачається, що на підставі ухвали, Б/Н, 24.09.2001, Красноарміський міський суд, зареєстровано: 09.09.2005 12:23:04 за №2371655 реєстратором: Приватним нотаріусом Богатовою І.О., тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 2371655, власники: [PERSON] . Відповідно до довідки Красноарміського міськрайонного суду Донецької області №5/37/2023 від 09.11.2023 року, зазначається, що цивільна справа за заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди знищена у 2019 році у зв`язку із закінченням строку зберігання згідно акту №1 від 05.04.2019. про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду. Судом встановлено, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно [PERSON] ніякого відношення до даної квартири не має та не мав, відповідно позов повинен бути задоволений та скасований арешт на квартиру. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Пунктом 1 статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями\~ст. 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(ратифікована\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Норми статті 41\~Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно до ч. 1, 2ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Як роз`яснено п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2022 року по справі № 343/2260/20. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, наявність арешту майна, який накладений при виконанні рішення суду, на боржника [PERSON] є помилковим та обмежує законні права позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як власників, позбавляє їх можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачі з вимогою про повернення оплаченого судового збору не зверталися, судовий збір залишається за позивачами.

Outcome: approved