Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитним договором № С-417-000163-19-980 від 15.10.2019 року за основним боргом 7\~891, 65 грн., 16\~942, 46 грн.; заборгованість за кредитним договором № Z62.00417.005683957 від 11.09.2019 за основним боргом 32\~330, 93 грн., за нарахованими відсотками 15\~883,83 грн. , за нарахованими та несплаченими комісіями 37\~177,22 грн., а всього 110\~226,09 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~ У\~обґрунтування позовних\~вимог позивач\~зазначав,\~що 15.10.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С-417-000163-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Умовами договору передбачено надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,00 % річних. На виконання умов Договору банком надано Позичальнику на поточний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 8 000,00 грн., в свою чергу Позичальник зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 виникла заборгованість у розмірі 24\~834,\~11 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 7\~891,65 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 16\~942, 46 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. 11.09.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № Z62.00417.005683957 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Умовами договору передбачено надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 15 % річних. На виконання умов Договору банком надано Позичальнику грошові кошти у сумі 35\~306, 00 грн. строком повернення 11.09.2023. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року виникла заборгованість у розмірі 85\~391, 98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 32\~330, 93 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 15\~883, 83 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 37\~177, 22 грн. \~ \~ \~ \~ 19.12.2023 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Пптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТЙМБ ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № С-417-000163-19-980 від 15.10.2019 та кредитним договором № Z62.00417.005683957 від 11.09.2019. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. На підставі наведеного просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 110 226, 09 грн., витрати по сплаті судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14\~000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд провести судове засідання без участі представника, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме за договором від 15.10.2019 визнав повністю за договором від 11.09.2019 визнав частково. Пояснив, що за договором від 11.09.2019 не визнають суму комісії, яка не передбачена умовами договору. Відсутні будь-які докази що послуги з обслуговування рахунку, за які стягнута комісія, були надані. Згідно виписки по рахунку відповідачем було сплачено в рахунок комісії 8\~266,59 грн. Оскільки стягнення комісії є незаконним, вважає що вказана сума має бути відрахована з суми заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками. \~ \~ \~ \~ Вислухав представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ Судом\~встановлено,\~що 15.10.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С-417-000163-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п. 2 Договору № С-417-000163-19-980 від 15.10.2019, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску (далі - Кредитна карта). Відповідно до п. 2 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. (п. п. 2.1. Договору); Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 8 000,00 грн. п. п. 2.2. Договору); Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,00 % річних (п. п. 2.3. Договору). На виконання умов Договору банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 8 000,00 грн. строком до 15.10.2024 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 виникла заборгованість у розмірі 24\~834,\~11 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 7\~891,65 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 16\~942, 46 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. 11.09.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z62.00417.005683957. Умовами договору передбачено надання кредиту на поточні потреби в сумі 35\~306,00 грн. включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості. Згідно п.п. 1.3 Договору кредиту за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту. На виконання умов Договору банком надано Позичальнику грошові кошти у сумі 35\~306, 00 грн. строком повернення 11.09.2023. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року виникла заборгованість у розмірі 85\~391, 98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 32\~330, 93 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 15\~883, 83 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 37\~177, 22 грн.\~ \~ \~ \~ 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Пптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № С-417-000163-19-980 від 15.10.2019 та кредитним договором № Z62.00417.005683957 від 11.09.2019. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. У зв`язку із подальшим не виконанням боржником [PERSON] зобов`язань за Договором № С-417-000163-19-980 від 15.10.2019, у нього станом на 19.12.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 24\~834,\~11 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 7\~891,65 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 16\~942, 46 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. за кредитним договором № Z62.00417.005683957 від 11.09.2019 заборгованість у розмірі 85\~391, 98 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 32\~330, 93 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 15\~883, 83 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 37\~177, 22 грн.\~ \~ \~ \~ Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено\~ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України\~передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У\~статті 516 ЦК України\~зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України\~визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання\~або не\~виконав його\~у строк,\~встановлений договором. \~ \~ \~ \~ \~З огляду\~на те,\~що відповідач\~взятих на\~себе кредитних\~зобов`язань не\~виконав у\~строки,\~передбачені кредитними\~договорами,\~не виконав,\~та з\~урахуванням визнання\~позову відповідачем\~у цій\~частині,\~позовні вимоги\~ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № С-417-000163-19-980 від 15.10.2019, та заборгованості за основним боргом за кредитним договором № Z62.00417.005683957 від 11.09.2019 в розмірі 32\~330, 93 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 37\~177,22 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом\~витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі\~Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит,\~щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022року у справі №496/3134/19. Оцінюючи зміст оспорюваного положення пункту 1.4.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, Верховний Суду у своїй постанові від 17 серпня 2022року у справі № 180/1434/20 (провадження № 61-9418св21) дійшов висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 6.9.7 Загальних умов кредитування, про надання не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених\~статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Верховний Суду у вищевказаній постанові від 17 серпня 2022року у справі № 180/1434/20 (провадження № 61-9418св21) дійшов висновку, що наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту суперечать положенням частини першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним в силу закону, а отже не підлягають визнанню недійсними судом. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021року у справі № 766/8096/20 (провадження № 61-15716св20) та від 01 лютого 2023року у справі № 199/7014/20 (провадження № 61-17825св21). Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), а саме зазначено, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи, що Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.4.2 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, суд доходить висновку про відмову у стягненні на користь позивача заборгованості за комісією, зважаючи на те, що умова кредитного договору про її встановлення є нікчемною. З виписки по рахунку відповідача встановлено, що відповідачем на користь позивача в рахунок погашення плати за обслуговування по кредиту № Z62.00417.005683957 від 11.09.2019 було сплачено кошти в загальному розмірі 8\~266,59 грн. Таким чином, суд встановивши нікчемність положень кредитного договору про встановлення комісії вважає за доцільне, з урахуванням сплаченої відповідачем суми заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту \~8\~266, 59 грн., зменшити розмір заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам на зазначену суму (15\~883, 83 грн. 8266,59 грн. = 7\~617,24 грн.) та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спірним кредитним договором Z62.00417.005683957 від 11.09.2019 у загальному розмірі 39\~948, 17 грн. та яка складається: 32\~330, 93 грн.\~заборгованості по тілу кредиту та 7\~617, 24 грн. заборгованості по процентам. В іншій частині позовні вимоги з наведених вище підстав не можуть бути задоволенні. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 14 000 грн., суд приходить до наступного. Згідно зі ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правової допомоги та докази виконання вказаної у договорі роботи, а також приймаючи до уваги, що фактичних судових засідань у яких би адвокат приймав участь не було, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача. \~ \~ Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5\~000 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial