Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Петрову О.О. звернувся в суд із заявою про встановлення неправильності запису в актовому записі про шлюб. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 01.03.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис №355. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 01.03.2019 року. Позивач має намір через певні обставини в житті розірвати шлюб, однак позбавлений можливості розірвати даний шлюб, оскільки у свідоцтві про шлюб ім`я позивача зазначено як « [PERSON] », хоча у паспорті громадянина Лівана, а також у посвідці на тимчасове проживання в Україні його ім`я зазначене як « [PERSON] ». Тому з метою усунення виявлених неточностей, представник позивача звернулася із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь №315/33.20-108 від 19.03.2025 року, в якій повідомив, що для внесення змін в актовий запис про шлюб позивача можливе лише у випадку його особистої явки до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, у відповідності до відповіді на адвокатський запит, наданої 07.04.2025 року, адміністрацією Держприкордонслужби, [PERSON] , [INFO] , покинув територію України 02.03.2022 року через початок повномасштабної війни. Наразі він не має можливості особисто приїхати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції через страх війни та перебування під тимчасовим захистом у Німеччині. Тому відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №315/33.20-108 від 19.03.2025 року сприймається позивачем як відмова у реалізації належних йому прав на виправлення недоліків під час реєстрації шлюбу, допущених не з його провини, у зв`язку з чим звернулися до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 07 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. В судове засідання заявник не прибув, представник заявника адвокат Петрова О.О. скерувала заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, за обставин викладених у заяві. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, жодних клопотань про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не скерував, хоч як вбачається із матеріалів справи, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд прийшов до наступного. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв`язку зі зміною статті). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 425/2737/17 (провадження № 61-14244св19) зазначено, що «згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 01.03.2019 року вбачається, що 01.03.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб про що Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис №355. Як вбачається з паспорта громадянина Лівану [NUMBER] , його ім`я зазначене як « [PERSON] ». Як вбачається з посвідкки на тимчасове проживання в Україні, виданого 29.07.2022 ГУЗБ, його ім`я зазначене як « [PERSON] ». Позивач позбавлений можливості розірвати даний шлюб, оскільки у згаданому свідоцтві про шлюб ім`я позивача зазначено як « [PERSON] ». З метою усунення виявлених неточностей, представник позивача звернулася з заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. З відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №315/33.20-108 від 19.03.2025 року, вбачається, що для внесення змін в актовий запис про шлюб позивача можливе лише у випадку його особистої явки до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У відповідності до відповіді на адвокатський запит, наданої 07.04.2025 року Адміністрацією Держприкордонслужби, [PERSON] , [INFO] , покинув територію України 02.03.2022 року через початок повномасштабної війни. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи обставини та факти, наведені в справі, суд приходить до переконання, що заявником на підтвердження заявленої вимоги надані докази, є належними і допустимими, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт наявності помилки при написанні прізвища імені матері заявниці (спадкодавця), яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявникові в реалізації її прав. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання представника заявника об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Беручи до уваги викладене вище, суд, прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved