Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 18.04.2025 звернувся в Полтавський районний суд Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 17.04.2025. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2508643 про надання споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону \~ \~ \~ \~відповідача. Сума виданого кредиту склала 8000 гривень на строк 5 днів. 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен інцест Україна» укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «СВЕА Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Позивач зазначав, що станом на дату складання позовної заяви загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 22344 грн, що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8000 грн та за процентами в розмірі становить 14344 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2508643 від 26.10.2021 в сумі 22344 грн. та понесенні судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.04.2025 матеріали позовної заяви ТОВ «СВЕА ФІНАНС» передані за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.05.2025 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «СВЕА ФІНАНС» з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Позивач просив проводити розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 26.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2508643 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону \~ \~ \~ \~відповідача. Сума виданого кредиту склала 8000 гривень на строк 5 днів зі сплатою процентів. 15.07.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен інцест Україна») укладено договір факторингу № 2-15072022, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «СВЕА Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Встановлено, що відповідач умови договору порушив, кредитні кошти не повернув, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Станом на 15.07.2022 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 22344 грн, що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8000 грн та за процентами в розмірі становить 14344 грн. Ому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 2508643 від 26.10.2021 в сумі 22344 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 8000 грн та відсотків в розмірі 14344 грн. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судових й збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved