Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У липні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 лютого 2024 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103848687, згідно з умовами якого ТОВ "Мілоан" надало позичальнику [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн на строк 120 календарних днів. Кінцевий термін повернення кредиту - 08 червня 2024 року. Комісія за надання кредиту - 300,00 грн, яка нараховується за ставкою 3 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Денна процентна ставка за користування кредитом становила 2,3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пільгова процентна ставка за користування кредитом становила 0,1 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687 становить 28770,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 18470,00 грн, комісія за надання кредиту у сумі 300,00 грн. Позивач стверджував, що ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687 позивачеві ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал". За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687 у сумі 28770,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 18470,00 грн, комісія за надання кредиту у сумі 300,00 грн, а також присудити з нього судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08 липня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованостіта відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до суду не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 09 лютого 2024 року ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про споживчий кредит № 103848687, за умовами якого ТОВ "Мілоан" зобов`язалось надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн на строк 120 календарних днів з 09 лютого 2024 року. Кінцевий термін повернення кредиту - 08 червня 2024 року. Пільговий період - до 10 березня 2024 року. Комісія за надання кредиту - 300,00 грн, яка нараховується за ставкою 3 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Мілоан" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 09 лютого 2024 року № 82482120. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник [PERSON] не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустив заборгованість за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687, зокрема за тілом кредиту - у сумі 10000,00 грн, за комісією за надання кредиту - у сумі 300,00 грн. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1.5 договору про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687 денна процентна ставка за користування кредитом становить 2,3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пільгова процентна ставка за користування кредитом становить 0,1 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір від 09 лютого 2024 року № 104013170, укладений між сторонами, є договором про споживчий кредит, а тому до правовідносин між сторонами справи, які виникли щодо укладення та виконання згаданого договору, застосуванню підлягають положення Закону України "Про споживче кредитування". Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Зважаючи на те, що договір про споживчий кредит № 103848687 укладено 09 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %. За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, п. 1.5 договору про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687, якими встановлено розмір денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі понад 1 %, є нікчемними. З огляду на це суд розраховує заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687, виходячи денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1 %, за винятком пільгового періоду з 09 лютого 2024 року до 10 березня 2024 року, протягом якого денна процентна ставка становила 0,1 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Таким чином, сума процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687, становить 9300,00 грн (10000,00 грн х 0,1 % х 30 днів (з 09 лютого 2024 року до 10 березня 2024 року) + 10000,00 грн х 1 % х 90 днів (з 11 березня 2024 року до 08 червня 2024 року) = 9300,00 грн). Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687 становить 19600,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 9300,00 грн, комісія за надання кредиту у сумі 300,00 грн. 28 травня 2024 року на підставі договору відступлення прав вимоги № 1 ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687 (а. с. 28-50). З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит від 09 лютого 2024 року № 103848687 у сумі 19600,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 9300,00 грн, комісія за надання кредиту у сумі 300,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) міститься висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial