Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.06.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №00-9836016, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 5500 грн строком на 360 днів, зі сплатою процентів. На підставі договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №00-9836016 від 28.06.2024. На підставі договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №00-9836016 від 28.06.2024. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12386 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-9836016 від 28.06.2024 у розмірі 12386 грн, судовий збір в сумі 2 422,40грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов заперечував в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов, а також просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки вважає їх неспівмірними. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 28.06.2024 ТОВ «Макс Кредит» та відповідач уклали кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Зокрема,відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора та ознайомився з актуальною редакцією правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит». Після чого добровільно відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті кредитодавця під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, тобто вказав свої персональні ідентифікаційні дані. 17.12.2024 між первісним кредитором та ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу . 02.04.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №020425-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за даним кредитним договором. Під час укладення кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 6 325,00 грн., валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання кредитного договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак, оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі - 12 386,00 грн., яка складається з наступного: 6325,00 грн. - заборгованість по кредиту; 6061,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 02.04.2025 -07.05.2025. Розрахунок заборгованості, виконаний первинним кредитором (ТОВ «Макс Кредит») за кредитним договором, ТОВ «ФК «Онлайн Фінас» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, кредитний договір, укладений між сторонами у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до платіжного доручення від 30.06.2024, наданому АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали про витребування доказів від 26.05.2025 надано та підтверджено інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти N? [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКП: [NUMBER] ) за період 28.06.2024 - 03.07.2024 у сумі 5500 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції N?41957-85166-52994 від 28.06.2024 ) (а.с.81). Отже, ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 5500грн, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується вказаним платіжним дорученням. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості у розмірі - 12 386,00 грн., яка складається з наступного: 6325,00 грн. - заборгованість по кредиту; 6061,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Щодо відступлення права вимоги за кредитом позивачу. На підставі договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №00-9836016 від 28.06.2024. На підставі договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №00-9836016 від 28.06.2024 (а.с. 39-43, 50-53). Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №00-9836016 від 28.06.2024 у розмірі 12386 грн. Доводи викладені відповідачем у відзиві щодо необґрунтованості позовних вимог, відсутності у нього зобов`язання перед відповідачем за вказаним кредитним зобов`язанням не знайшли свого підтвердження та спростовується матеріалами справи та належними та допустимими доказами поданими позивачем. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Беручи до уваги, подане відповідачем клопотання про зменшення судових витрат, складність справи, усталену судову практику з даної категорії справ, суд вважає, що співмірною, розумною та такою, що відповідає складності справи та затрачених сил адвокатом в даній справі є сума в розмірі 2000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial