Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 36352 гривень 93 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з жовтня 2021 по жовтень 2024 (включно) було спожито природний газ на загальну суму 36352,93 грн. (з урахуванням оплат відповідача), вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Об`єкт газифікації, що знаходиться за адресою: 65047, вул. Паркова, 23, м. Одеса, належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.01.2004. Постачальник звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2024р. скасовано судовий наказ від 08.12.2023 по справі № 523/21756/23. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 02.12.2021. Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу. Ціна на природний газ для побутових споживачів Товариства за 1 куб. м. становила: - у серпні 2020 року - 3,24139 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 03.08.2020р. № 59); - з вересня 2020 року по жовтень 2020 року - 4,69537 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 26.08.2020р. № 64); - у листопаді 2020 року - 6,33164 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 26.10.2020р. № 92); - у грудні 2020 року - 6,33168 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 26.11.2020р. № 98); - у січні 2021 року - 7,21818 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 24.12.2020р. № 114); - у січні 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про зміну ціни газу у січні 2021р. по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 12.02.2021р. № 11); - у лютому 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 26.01.2021р. № 7); - у березні 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 01.03.2021р. № 19); - у квітні 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.03.2021р. № 30). Відповідно до Постанови НКРЕКП від 07.04.2021р. № 572: - з 01 травня 2021 р. по 30 квітень 2022 р. - 7,95689 грн. (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.04.2021р. № 38); - з 01 травня 2022 р. по 30 квітня 2023р. - 7,95689 грн. (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 14.04.2022р. № 95); - з 01 травня 2023р. по 30 квітня 2024р. - 7,95689 грн. (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 28.04.2023р. № 54). В порядку досудового врегулювання спору позивачем в адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3.1-29926-2024/250031022 від 10.06.2024, яка залишилась незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено. Позивачем в період з жовтня 2021 року по жовтень 2024 року (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 36 352,93 (з урахуванням проплат відповідача станом на дату подачі цієї позовної заяви), вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~від 06 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 26,27). Стороною відповідача адвокатом Мневець О. М. надано на адресу суду 11 лютого 2025 року пояснення на позовну заяву. Як зазначила сторона відповідача, згідно з тексту позовної заяви, розрахунки заборгованості виконано без врахування реальних показників засобу обліку спожитого газу, який встановлений на об`єкті споживача, що підтверджується копією запиту позивача до АТ «Одесагаз» про фактичне споживання позивачем природного газу згідно останнього контрольного зняття показників лічильника за адресою: [ADDRESS] . Відповідач сумлінно виконує свої обов`язки за сплати спожитого природного газу за показами лічильника, які щомісяця передає до АТ «Одесагаз» засобами системи «Газоліна онлайн». Позивач розпочав постачання природного газу на об`єкт [PERSON] , як постачальник «останньої надії» з 01.11.2021. Станом на 01.11.2021 показники лічильника газу становили 451731. Станом на 31.12.2024 такі показники дорівнювали 51250. Загальний об`єм спожитого газу 6077 м3. Тариф за 1 м3 7,95689 грн. Загальна сума до оплати за спожитий природний газ 48354,02 грн. За даними позивача («Фінансовий стан») [PERSON] сплачено за період з жовтня 2021 по жовтень 2024 за спожитий природний газ 46570,45 грн. Згідно з історією платежів по об`єкту відповідача на користь позивача за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 [PERSON] сплачено 49 570,45 грн. (оплата за грудень 2024 3000,00 грн.). (а.с. 44-47). Позивачем 12 лютого 2025 року надано відповідь на відзив. (а.с. 61-64). Як зазначив представник позивача, позивачем не було здійснено перерахунку вартості спожитого природного газу відповідачем, оскільки на даний час у позивача відсутні правові підстави для зменшення обсягів споживання природного газу відповідачем, тому позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та такими, що не гуртуються на фактичних обставинах справи. Таким чином відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, ухвалою суду від 20 лютого 2025 року витребувано від АТ «Одесагаз» інформацію стосовно побутового споживача газифікованого об`єкта, ЕІС-код 56XM25A01619234Z, що знаходиться за адресою: вул. Паркова, 23, м. Одеса із зазначенням об`єму (обсягу) споживання відповідачем, [PERSON] , природного газу помісячно за період з 01 жовтня 2021 року по 31.01.2025 та дати фіксації останнього контрольного показника лічильника. (а.с. 41,42). 14 липня 2025 року АТ «Одесагаз» надав запитувані документи. (а.с. 90-93). 25.04.2025 року набрав чинності\~Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", відповідно до якого Суворовський районний суд міста Одеси змінено на Пересипський районний суд міста Одеси. Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 6). Відповідач та представник відповідача адвокат Мневець О. М. підтримали поданий 11 лютого 2025 року відзив на позовну заяву та заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки будь-яка заборгованість перед позивачем відсутня. З`ясував обставини справи, вислухав відповідача та представника відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що об`єкт газифікації, що знаходиться за адресою: 65047, вул. Паркова, 23, м. Одеса, належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.01.2004. Постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.07.2024р. скасовано судовий наказ від 08.12.2023 по справі № 523/21756/23. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 02.12.2021. Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу. Станом на 01.11.2021 показники лічильника газу по об`єкту за адресою: [ADDRESS] , становили 451731. Станом на 31.12.2024 такі показники дорівнювали 51250. Загальний об`єм спожитого газу 6077 м3. Тариф за 1 м3 7,95689 грн. Загальна сума до оплати за спожитий природний газ 48354,02 грн. За даними позивача («Фінансовий стан») [PERSON] сплачено за період з жовтня 2021 по жовтень 2024 за спожитий природний газ 46570,45 грн. Згідно з історією платежів по об`єкту відповідача на користь позивача за період з 01.11.2021 по 31.12.2024 [PERSON] сплачено 49 570,45 грн. (оплата за грудень 2024 3000,00 грн.). Зазначене також підтверджено Актом звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу по вказаному споживачу, що наданий АТ «Одесагаз» 14 липня 2025 року. (а.с. 90-93). Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено свої позовні вимоги, не доведено, що [PERSON] використав спірні об`єми природного газу на суму 36352 грн. 93 коп., а тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed