Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказав, що 14.10.2006 він з відповідачем уклав шлюб, у них є спільні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2023, шлюб між сторонами розірвано. Приблизно з жовтня 2022 року позивач разом з дітьми проживає окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS] та самостійно виховує та утримує дітей. Він неодноразово ініціював перед відповідачем питання щодо врегулювання ситуації навколо обставин по вихованню спільної дитини [PERSON] , зокрема шляхом укладання договору щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків. Втім відповідач фактично відмовляється від своєї участі у вихованні та утриманні [PERSON] , аргументуючи це розірванням з ним сімейних відносин, створення нею нової родини з цивільним чоловіком, який категорично проти, щоб вона спілкувалася та утримувала доньку, вважає, що дистанційне спілкування лише призведе до зворотних наслідків. Метою звернення до суду з цим позовом є підтвердження наявності вказаного юридичного факту, що необхідно для захисту найкращих інтересів дитини. Також позивач посилається на п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22, постанову ВС від 10.10.2024 у справі № 930/2899/23. У зв`язку з цим просить встановити факт самостійного виховання та утримання ним дитини: [PERSON] [INFO] та стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідач надала відзив на позовну заяву, де зазначила, що в даний час не спілкується з [PERSON] [INFO] з поважних причин, оскільки її шлюб з позивачем розірваний судом, тобто припинився, вона проживає з іншим чоловіком, який не хоче, щоб вона спілкувалася з колишнім чоловіком та дитиною. А тому, хоча вона і не спілкується з дитиною, оскільки дійсно не бачила її з жовтня 2022 року, але вона має поважні причини це робити, наявність яких не може бути підставою для обмеження її материнських прав та встановлення судом факту самостійного виховання та утримання її колишнім чоловіком її дитини, а тому у задоволенні позову просить відмовити за необґрунтованістю. Щодо стягнення аліментів, то її дохід не дозволяє їй сплачувати аліменти на дитину, тому суд має відмовити у стягненні з неї аліментів, оскільки вона не може їх сплачувати. Оскільки у неї змінився сімейний стан, а саме вона розірвала шлюб з позивачем та має нового чоловіка, хоча офіційно і не розписалася з ним, але має право не платити аліменти дитині з цих підстав. Позивач не надав доказів, чому вона має платити аліменти саме у цьому розмірі. Крім цього, позивач не звертався до неї за домовленістю про утримання дитини в натуральній формі, як це передбачено ч. 2 ст. 181 СК України, а тому його вимога про стягнення з неї аліментів є передчасною. Також відповідач, з посиланням на ст. 35 ЦК України, зазначає, що дитина може досягнути повної дієздатності до повноліття, а тому позивачем невірно зазначені вимоги щодо сплати нею аліментів до повноліття дитини. На підставі цього, у позові просить відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач та представник позивача в судовому підтримали позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до ЦПК України, у відзиві зазначила проводити судові засідання без її участі. Представник третьої особи, органу опіки та піклування, підтримала позовні вимоги. Третя особа, [INFO] , до судового засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до ЦПК України. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 16.12.2024, позовна заява залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків. 24.12.2024 на підставі ухвали судді відкрите провадження у справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначене на 23.01.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі пояснення (заперечення) щодо позовних вимог, залучено 3-ю особою [INFO] . Ухвалою суду від 01.04.2025 закрито підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті на 20.05.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є сторони по справі. Позивач та відповідач уклали шлюб 14.10.2006, який зареєстрований у Жовтневому відділі РАЦС Дніпровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1147. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2023, шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки від 22.09.2023, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач та [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.07.2022, позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, в тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 7205 від 30.01.2024, психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань, для виконання опіки над неповнолітньою дитиною, встановлення місця проживання дитини, відсутні. Позивачем на адресу відповідача був направлений лист разом з договором щодо врегулювання ситуації навколо обставин по вихованню [PERSON] [INFO] , зокрема шляхом укладання договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків батьками від 27.08.2024. Відповідач надала відповідь від 11.09.2024 на цей лист, де зазначила, що вона, як мати має діяти в найкращих інтересах дитини [PERSON] , що в цей нелегкий час для неї та всієї країни загалом, зумовлює констатувати, що виховувати [PERSON] , враховуючи розірвання сімейних відносин між ними та створення нею нової родини з її цивільним чоловіком, є неможливим. З огляду на ці обставини, вона не може укласти запропонований договір. З вказаних вище підстав зазначає, що будь-які інші форми участі у вихованні доньки [PERSON] , нею не пропонуються, оскільки при утворенні нею нової родини, вона не може уявити, яким чином у цій ситуації їй можна виховувати [PERSON] . Позивачем повторно направлений лист від 22.09.2024 відповідачу з пропозицією щодо зустрічей з донькою [PERSON] та сплати аліментів на її утримання за 2023 рік. Відповідач надала відповідь від 23.09.2024 на цей лист, де зазначила, що її новий цивільний чоловік категорично проти, щоб вона спілкувалася з ним та донькою, натомість свого цивільного чоловіка вона не хоче втратити, її з позивачем родина припинила існування і з [PERSON] вона не живе. Крім того, планує виїжджати за межі України на постійне проживання до іншої країни. Сплатити аліменти не має можливості. Позивачем втретє був направлений лист від 26.09.2024 з пропозицією спілкування з донькою [PERSON] за допомогою телекомунікаційних пристроїв на що відповідач знову відповіла відмовою посилаючись на вищевказані обставини. Згідно характеристиці Дніпровської гімназії № 40, [PERSON] навчається в гімназії з 01.09.2017. За час навчання засвоїла програмовий матеріал на достатньому та середньому рівнях. Стосунки з учнями толерантні, дещо замкнена, нерішуча, надає перевагу спілкуванню з дітьми молодшими за себе, має багато друзів серед учнів 6-7 класів. Бере участь у підготовці до свят, надає перевагу фізичній праці, любить малювати, відвідує секцію паркуру. Батьки розлучені. Батько відвідує батьківські збори, реагує на зауваження та рекомендації вчителів, користується в дівчинки авторитетом. Вона дослухається до його думки. [PERSON] має все для навчання. Пропусків занять без поважної причини немає. Дитина [PERSON] [INFO] у судовому засіданні пояснила, що навчається у школі № 40 м. Дніпра, переходить до 9-А класу. Проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , раніше з ними проживав ще брат, але він уїхав і тому зараз з батьком проживають удвох. З матір`ю не спілкується, останній раз її бачила у 2022 році. Розмов по телефону, через месенджери, з матір`ю не було. Ніяких коштів, подарунків, зокрема й на день народження, від матері вона не отримує. З днем народження останній раз привітала у перший рік після розлучення з батьком, потім вже не вітала. Ініціативу у спілкуванні ніхто не виказував і так склалося, що вони перестали взагалі спілкуватися з матір`ю. V. Оцінка суду. Вислухавши учасників справи та дослідивши її матеріали, суд приходить до наступних висновків. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до висновків, викладених у п.п. 84, 85, 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024, справа № 202/5972/22, Доведення факту\~одноосібного виховання\~дитини батьком\~пов`язане з\~настанням (існуванням)\~обставин,\~за яких\~мати не\~виконує своїх\~батьківських обов`язків\~щодо дитини,\~стосується зміни\~обсягу сімейних\~прав або\~невиконання одним\~із батьків\~батьківських обов`язків\~(у\~тому числі\~умисного)\~та безумовно\~впливає на\~права й\~інтереси самої\~дитини,\~а також\~зумовлює відповідні\~правові наслідки,\~визначені законом. Такий\~факт одноосібного\~виховання дитини\~одним із\~батьків не\~може встановлюватись\~у безспірному\~порядку або\~за домовленістю\~батьків дитини,\~в тому\~числі на\~підставі укладеного\~між ними\~договору або\~на підставі\~судового рішення,\~ухваленого за\~правилами окремого\~провадження,\~оскільки в\~такому питанні\~завжди існуватиме\~загроза порушення\~принципу дотримання\~найкращих інтересів\~дитини. Оскільки\~сімейним законодавством\~не передбачено\~підстав припинення\~батьківських обов`язків\~щодо виховання\~дитини,\~а визначена\~ч.\~1\~ст.\~15\~СК України\~«невідчужуваність» сімейних\~обов`язків свідчить\~про неможливість\~відмови від\~них,\~зокрема від\~обов`язків щодо\~виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. З наданих пояснень учасниками справи, дитини та матеріалів провадження, судом встановлено, що позивач самостійно виховує та утримує дитину, матір дитини самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. За змістом ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Наведені відповідачем доводи щодо того, що вона мешкає з іншим чоловіком, відсутність коштів, не звільняє її від сплати аліментів на утримання своєї дитини. З урахуванням вище зазначених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн, сплачений позивачем за встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, а також на користь держави у сумі 1211,20 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. На підставі\~ст.ст.\~180,\~181,\~182\~СК України,\~23\~Закону України\~«Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію» та

Outcome: approved