Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 810 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.09.2024 між ним та відповідачем було укладено договір позики № 73477123, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закон України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору, позикодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 10 000 грн, строком на 30 днів (до 20.10.2024) з фіксованою процентною ставкою 0.150% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (пеня) за день, сторонами відповідно до умов п. 2.4 договору становить 2.7% в день Пунктом 2.4 договору сторони обумовили, що комісія за надання позики складає 15% від суми наданої позики, що у гривневому еквіваленті складає 1 500 грн. Позикодавець на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн строком на 30 днів, шляхом перерахування на картковий рахунок (маска картки) № [NUMBER] , котрий надано позичальником та міститься в реквізитах договору позики. Позичальник своїх зобов?язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв?язку з неповерненням заборгованості та відповідно до Розрахунку заборгованості за договором № 73477123 від 21.09.2024 заборгованість [PERSON] становить 16 810 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом - 10 000 грн; - заборгованості за несплаченими базовими процентами - 450 грн; - заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику - 4 860 грн; - заборгованість за комісією - 1 500 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 21.09.2024 між ним та відповідачем було укладено договір позики № 73477123, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закон України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору, позикодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 10 000 грн, строком на 30 днів (до 20.10.2024) з фіксованою процентною ставкою 0.150% в день (пп. 2.1, 2.2, 2.3 договору). Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (пеня) за день, сторонами відповідно до умов п. 2.4 договору становить 2.7% в день. Пунктом 2.4 договору сторони обумовили, що комісія за надання позики складає 15% від суми наданої позики, що у гривневому еквіваленті складає 1 500 грн (п. 2.4 договору). Згідно з п. 5.1. договору, позичальник ознайомився на сайтіhttps://clickcredit.ua/informaciyaз повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідно до п. 5.2. договору, позичальник ознайомився на сайтіhttps://clickcredit.ua/informaciyaз Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ«ClickCredit»), в якій визначені умови застосування процентної ставки зі знижкою. Згідно з п. 5.3. договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайтіhttps://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Позикодавець на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн, шляхом перерахування на картковий рахунок (маска картки) № [NUMBER] , котрий надано позичальником та міститься в реквізитах договору позики, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» Вих. № КД-000010188/ТНПП від 12.02.2025. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором № 73477123 від 21.09.202 становить 16 810 грн., яка складається з: - заборгованості за основним боргом - 10 000 грн; - заборгованості за несплаченими базовими процентами - 450 грн; - заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику - 4 860 грн; - заборгованість за комісією - 1 500 грн. Відповідачем зазначений розрахунок не спростовано, доказів виконання умов договору не надано. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що на підставі наданих позивачем доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги суду позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023, додаткову угоду № 3 до договору про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023 від 11.02.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 11.02.2025, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023 від 20.02.2025, платіжну інструкцію в національній валюті від 24.02.2025 № b4f7e5 Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Зважаючи на викладене, з огляду на перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу, з огляду на зміст позовної заяви та докази, долучені до неї, враховуючи категорію справи, її складність, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення правничої допомоги у розмірі 7 100 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved