Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем 09.02.2024 укладено кредитний договір №130757 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до 2.2.1 Сума (загальний розмір) кредиту становить 22892,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 19000,36 грн. на №рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 3891,64 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.. Пунктом 2.5. індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту складає 3891,64 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 17,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Отже, відразу після вчинених дій відповідача, 09.02.2024 ТОВ «ФК «Кредіплюс» ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку №№ [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Відповідно до п 2.6 індивідуальної частини загальний строк кредитування за цим договором складає 112 днів з 09.02.2024 р. (дата надання кредиту) по 31.05.2024 р. Пунктом 2.3 індивідуальної частини передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. У разі систематичного виконання зобов`язань позичальником, йому нараховується знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту, який складає 1,00 гривень. Згідно з умовами п. 2.4. індивідуальної частини, якщо позичальник не виконує зобов`язання за договором, то до нього застосовується стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Відповідач, під час укладення договору ознайомився з його текстом та змістом його в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту. Жодних заперечень щодо уточнення чи зміни викладення умов договору відповідачем не здійснювалось, зокрема він погодився, що зміст договору ніяким чином не порушує його законних прав та інтересів, про що свідчить його електронний підпис (одноразовий ідентифікатор). Розрахунки заборгованості, підготовлені ТОВ «ФК «Кредіплюс» за кредитним договором №130757 від 09.02.2024 наведено у додатках до позовної заяви. Позивачем жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювалось. Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі - 34073.32 грн., яка складається з наступного: 22892,00 грн. - заборгованість по кредиту; 10480,32 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 701,00 грн. - комісія за кредитним договором. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 12.07.2024 - 04.03.2025. 12.07.2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №12072024 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №130757 від 09.02.2024 року. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №130757 від 09.02.2024 у розмірі 34073.32 грн., яка складається з наступного: 22892,00 грн. - заборгованість по кредиту; 10480,32 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 701,00 грн. - комісія за кредитним договором, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.. Ухвалою суду від 28.03.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЙС» прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 49). Представник позивача в судове засідання не з`явився, прохальна частина позовної заяви містить клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. У разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 6-зворот). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами. Заяв та клопотань не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Направлена судом судова повістка повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. 09.02.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний Договір про споживчий кредит №130757; договір підписано [PERSON] електронним підписом, одноразовим ідентифікатором 0860d57c. Згідно з п.п. 2.2.1, 2.3, 2.5, 2.6 договору загальний розмір кредиту складає 22892,00 грн., з яких 19000,36 грн. - тіло кредиту, 3891,64 грн. - одноразова комісія за надання кредиту; загальний строк кредитування - 112 днів (з 09.02.2024 до 31.05.2024); тип процентної ставки - фіксована; проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240% річних. Щодо тіла кредиту та комісії. Згідно з п. 2.2.1 Договору кредит у розмірі 19000,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору на №рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті. Як вбачається з повідомлення АТ «ПУМБ» №КНО-07.8.5/4387БТ від 07.04.2025 року, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карти: [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ); [NUMBER], [NUMBER] IBAN [NUMBER] ); [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ); [NUMBER] , [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ); фінансовий номер телефону - [NUMBER] . При цьому, як вбачається з виписки по картці/рахунку, 09.02.2024 року на картку/рахунок № IBAN [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) було зараховано переказ в сумі 19000,36 грн.. Крім того, згідно з повідомленням ТОВ «ФК «Кредіплюс» № 1317/11-11 від 11.11.2024, 09.02.2024 року об 11:58 здійснено переказ коштів в сумі 19000,36 грн. на карту № [NUMBER] (номер транзакції 1362857751). Пунктом 2.5. Договору передбачена одноразова комісія за надання кредиту у розмірі 3891,64 грн. (17,00% від загальної суми кредиту) за рахунок власних коштів або за рахунок кредиту, а п. 2.4. Договору передбачена комісія за управління та обслуговування кредиту у розмірі 100 грн. (базовий тариф) та 1 грн. (знижений тариф). Відповідно до Розділу «Терміни та визначення» договору про споживчий кредит «130757 (індивідуальна частина) від 09.02.2024 комісія за управління та обслуговування кредиту - комісія, яку позичальник сплачує на користь кредитодавця, що нараховується за кожний період користування кредитом між датами здійснення чергового платежу згідно графіку платежів (розрахунковий період) за зниженим тарифом. Якщо позичальник порушив (прострочив) строки сплати чергового платежу згідно графіку платежів, комісія у наступному розрахунковому періоді нараховується за стандартним (базовим) тарифом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] не сплачувалася заборгованість по тілу кредиту, а тому стягненню підлягає тіло кредиту у розмірі 22892,00 грн., яке складається з 19000,36 грн. позичених коштів та 3891,64 грн. одноразової комісії за надання кредиту. Що стосується комісії за управління та обслуговування кредиту, то вона підлягає стягненню у розмірі 701 грн. (1 платіж - 1 грн. + 7 платежів - 100 грн.). Щодо процентів за користування кредитом. Як вбачається з умов Договору, кредитні кошти надавалися строком з 09.02.2024 до 31.05.2024 року, тобто на 112 днів. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240,00% річних. Тобто, денні процентна ставка становить 0,6575%. Таким чином, максимальний розмір процентів за користування кредитом становить 16857,66 грн. (22892,00 грн. * 0,6575% на добу * 112 днів), проте позивач просив стягнути 10480,32 грн. Щодо правонаступництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 12.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №12072024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором про споживчий кредит №130757 від 09.02.2024. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд доходить висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню. Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 7 000 грн. витрат на правову допомогу. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, додаткову угоду №10 від 04.02.2025 до договору, а також акт прийому-передачі наданих до договору про надання правової допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025. Згідно з ч. 1 п. 1 ч. 3 ста.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. Враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн. З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved