Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

\~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку 3 місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , посилаючись на те, [INFO] матір позивача померла. На дату смерті матір позивача була зареєстрована та на праві приватної власності володіла майном, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивача сплинув 07.08.2023 року, але своєчасно позивач не зміг подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері у зв`язку з тим, що з 24 лютого 2022 р. почалась збройна агресія РФ проти України і відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року № 376, с. Курилівка Курилівської сільської територіальної громади в період з 27.09.2022 року до 01.07.2023 року належало до територій можливих бойових дій, а з 01.07.2023 року до території активних бойових дій; місто м. Куп`янськ Куп`янської міської територіальної громади Харківської області з 17.09.2022 до 20.12.2024 належало до території можливих бойових дій, а з 21.12.2024 року і нині є територією активних бойових дій. Водночас позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, але постановою від 29.05.2025 року № 190/02-31 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви. Позивач вважає, що строк пропущений ним з поважних причин перебування на території можливих/активних бойових дій, що є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які заважали своєчасно звернутися до нотаріуса. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 03.07.2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання представники позивача та відповідача не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, звернулись з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, доходить до такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] матір позивача померла, що підтверджується витягом про реєстрацію смерті № S 230/2023, виданим 02.06.2023 року органом реєстрації актів цивільного стану міста Нагольд, ФРН. На дату смерті матір позивача була зареєстрована та на праві приватної власності володіла майном, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 03-32/76 від 14.05.2025 року, виданою ВК Курилівської СР Куп`янського району Харківської області, а також свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, видатним ВК Курилівської СР Куп`янського району Харківської області від 11.12.1997 року. Строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивача сплинув 07.08.2023 року. Водночас позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, і постановою від 29.05.2025 року № 190/02-31 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму\~ВСУ від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2020 року у справі 554/5866/18 (провадження № 61-5198св19). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)). Суд доходить до висновку, що позивачем доведено наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви щодо прийняття спадщини після смерті матері позивача, оскільки позивач на час смерті останнього разом зі спадкодавцем не проживала. Загальновідомим є факт, що Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року на території України з 24.02.2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який триває на час розгляду позовної заяви та неодноразово продовжувався. З урахуванням збройної агресії РФ та введеного в Україні воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних, не залежних від нього, причин. У зв`язку із зазначеним вище, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, та

Outcome: approved