Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

[PERSON] \~в особі\~представника -\~адвоката Зацепіна\~В.С.\~звернувся до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою до\~ПАТ «Сумихімпром»,\~ обґрунтовуючи\~свої вимоги\~тим,\~що з 07 лютого 2015 року по 10 лютого 2025 року він перебував в трудових відносинах з ПАТ «Сумихімпром», працював на машиністом автовишки та автогідропідіймача. Відповідно до повідомлення недоотриманий заробіток при звільненні складає 57881 грн. 15 коп. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати на день звільнення з роботи у розмірі 57881 грн. 15 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 травня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 13 серпня 2025 року о 09 год. 00 хв. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник позивача подав заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи\~встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~у період\~з 07\~лютого 2005\~року по\~10\~лютого 2025\~року перебував\~в трудових\~відносинах з\~відповідачем ПАТ «Сумихімпром», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.3-5). Заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 57881 грн. 15 коп., що підтверджується копією\~розрахункового листка\~ ПАТ\~«Сумихімпром» за\~лютий 2024\~року (а.с.7), а також копією довідки про доходи ПАТ «Сумихімпром» відповідно до якої заробітна плата, що підлягає до сплати [PERSON] станом на 10 лютого 2025 року становить 57881 грн. 15 коп. (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оскільки відзив на позовну заяву відповідач не надав, зазначена сума заборгованості по заробітній платі позивача відповідачем не спростована. Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. У постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 212/9516/19 Верховний Суд зазначив, що установлені\~статтею 233 КЗпП\~строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки відсутнє порушене право. При обґрунтованості позовних вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення та вирішує його по суті. Натомість у разі пропуску строку без поважних причин та обґрунтованості позовних вимог суд наводить у рішенні мотиви, чому позовні вимоги є обґрунтованими та чому він вважає неможливим поновити строк, та зазначає, що відмовляє в позові саме внаслідок пропуску строку. За ч. 2\~ст. 233 КЗпП України\~із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Тобто, установлений ч. 2\~ст. 233 КЗпП\~строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні пов`язаний з днем одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, вручення якого є обов`язком роботодавця згідно\~ст. 116 КЗпП України, а не з днем його звільнення. Від представника позивача надійшло клопотання про визнання строків звернення до суду такими, що порушенні з поважних причин, яку обґрунтовує фактом перебування Сумської міської територіальної громади в зоні можливих бойових дій, велику кількість оголошень повітряних тривог, вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано наведені доводи позивача щодо обставин поважності пропуску строку звернення до суду, а також те, що термін звернення до суду з пропуском строку є невеликим, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду. Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 57881 грн. 15 коп. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Однак, у відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому в цій частині підлягають задоволенню вимоги в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved