Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи це тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 жовтня 2024 року Серія [NUMBER] , видане Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис № 63. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, в тому числі і житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Постановою Петрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 24 червня 2025 року відмовлено позивачці - [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] , оскільки позивачкою не поданий документ, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок, а також право власності не зареєстроване згідно архівної довідки № 43 Комунального підприємства «Олександрійське бюро технічної інвентаризації». Державна реєстрація права власності житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою є неможливою, в зв`язку зі смертю власника, а тому питання оформлення чи визнання права власності можливе лише в судовому порядку. Представник позивачки у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача у судове засідання теж не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 жовтня 2024 року Серія [NUMBER] , видане Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис № 63. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, в тому числі і житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно довідки про коло спадкоємців від 22 травня 2025 року № 144/02-14 Петрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , подала [PERSON] , а отже позивачка є єдиним спадкоємцем. Проте, постановою Петрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 24 червня 2025 року відмовлено позивачці - [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] , оскільки позивачкою не поданий документ, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок, а також право власності не зареєстроване згідно архівної довідки № 43 Комунального підприємства «Олександрійське бюро технічної інвентаризації». На вищевказаний житловий будинок садибного типу позивачкою - [PERSON] замовлено технічний паспорт, який був виготовлений 29 травня 2025 року. З відомостей технічного паспорта на житловий будинок садибного типу за [ADDRESS] , встановлено, що рік завершення будівництва житлового будинку - 1970. В той же час, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Після набрання чинності Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За життя померлий не здійснив державну реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями. Також, статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. На підставі вищезазначених правових норм, враховуючи що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] побудовано до 05.08.1992 року, маючи технічний паспорт на житловий будинок, [PERSON] , будучи живим, повноцінно та безперешкодно міг зареєструвати право власності на належний йому житловий будинок садибного типу, а тому державна реєстрація права власності житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою є неможливою, в зв`язку зі смертю власника, а тому питання оформлення чи визнання права власності можливе лише в судовому порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved