Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

02 червня 2025 року представник позивача звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд». Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2025 року матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області. 04 липня 2025 року від Кременчуцького районного суду Полтавської області до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява. \~Представник позивача Анохіна О.О. заявлені вимоги\~мотивує тим,\~що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] (далі по тексту Відповідач, Позичальник) укладено кредитні договори: 17.09.2019 кредитний договір №2001406481001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 50000 грн. Та 21.08.2020 кредитний договір №1001664778501, за яким Позичальнику кредит у сумі 20800 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 склала: По кредитному договору від 17.09.2019 № 2001406481001 - 73764.47 (сімдесят три тисячі сімсот шістдесят чотири гривні 47 копійок) грн., з яких: 49989.61 грн. заборгованість за кредитом; 23774.86 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 21.08.2020 № 1001664778501- 20492.91 (двадцять тисяч чотириста дев`яносто дві гривні 91 копійка) грн., з яких: 10400.33 грн. заборгованість за кредитом; 2.74 грн. заборгованість процентами; 10089.84 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного представник позивача прохав суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за згаданими договорами у сумі 94257.38 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,4 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи викликалася належним чином, шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відмовився». Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Ураховуючи викладене, суд на підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 17.09.2019 [PERSON] підписала заяву № 2001406481001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Заява). Підписанням цієї заяви підтвердила, що прийняв Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб( а.с.9). 17.09.2019 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому зокрема визначено суму кредитного ліміту\~20000,00 грн, строк кредитування 12 місяців ( а.с. 9 на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості Відповідача перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором № 2001406481001 від 17.09.2019 станом на 03.03.2025 склала 73764,47 грн., з яких: 49989,61 грн. заборгованість за кредитом; 0,00 грн. заборгованість процентами; 23774,86 грн. заборгованість за комісією(а.с. 24 на звороті - 27). 21.08.2025 [PERSON] підписала заяву № 1001664778501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Заява). Підписанням цієї заяви підтвердила, що прийняв Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( а.с.8). 21.08.2025 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому зокрема визначено суму кредитного ліміту\~20800,00 грн, строк кредитування 36 місяців ( а.с. 8 на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості Відповідача перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором № 1001664778501 від 21.08.2020 станом на 03.03.2025 склала 20492,21 грн., з яких: 10400,33 грн. заборгованість за кредитом; 0,00 грн. заборгованість процентами; 10089,84 грн. заборгованість за комісією (а.с. 22 на звороті -24). Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 18). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Щодо заборгованості за комісією суд вважає, що вона не підлягає стягненню з таких підстав. Пунктом 5 заяви № 1001664778501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспортом споживчого кредиту передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2, 99 % щомісяця від суми виданого кредиту (а.с.8). В заяві № 2001406481001 зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 12577,58 грн щомісяця (а.с.9). За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті18 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, важається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011\~у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11, частини восьмої статті\~18, частини третьої статті\~22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України(справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті1, статті11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертоїс татті\~42\~Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168\~(у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). За правилами частини першої статті 203\~ЦК\~України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини першої статті 215ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Відповідно до статті 217\~ЦК\~України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналіз викладеного дає суду підставу зробити висновок, що визнання відповідачем позову в частині стягнення комісії суперечить закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково на загальну суму 84167,54 грн, а саме: по кредитному договору від 17.09.2019 №2001406481001 73764,47 грн., з яких: 49989,61 грн. заборгованість за кредитом; 23774,86 грн. заборгованість за процентами; по кредитному договору від 21.08.2020 № 1001664778501 10403,07 грн., з яких: 10400,33 грн. заборгованість за кредитом 2.74 грн. заборгованість процентами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Судом задоволено 89,30 % від позовних вимог, отже на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 2163,20 грн, що становить 89,30 % від 2422,40 грн. На підставі встановлених судом\~фактичних обставин та змісту спірних правовідносин,

Outcome: partial