Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує заявлені вимоги тим, що наразі вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який 18 вересня 2019 року був зареєстрований Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис №1473 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , але сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. Вказує, що шлюбні відносини фактично припинені з грудня 2024 року, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не живуть однією сім`єю, тому просить розірвати шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 02 липня 2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, разом із позовною заявою подала клопотання в якому просила проводити судове засідання без участі позивача, позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити, на примирення не згодна, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, заяв, клопотань щодо перенесення розгляду справи не подав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі належних та допустимих доказів судом, встановлено, що 18 вересня 2019 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис №1473 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Дружина прізвище змінила на [PERSON] . Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб та наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується. Положенням статті 1 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Згідно із ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.\~ Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Таким чином, оскільки примирення між сторонами є неможливим, враховуючи відсутність порозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, шлюб між позивачем та відповідачем розірвати.

Outcome: approved