Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

ТзОВ «Бізнес Позика» в грудні 2024 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.05.2024р. між ТзОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір №497831-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», в результаті чого товариство надало особі фінансовий кредит у сумі 25000грн. із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування у строк до 01.09.2024р. Також, 15.05.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Договору №497831-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 12 000,00 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним Договором №266925-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №266925-КС-001 позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №266925-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором №266925-КС-001 на загальну суму 5000.00 грн. Зважаючи на ті обставини, що відповідач, належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним Договором, у боржника станом на 26.11.2024 утворилась заборгованість за Договором №266925-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 97 069.22 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 37 000.00 грн; суми прострочених платежів по процентах 59 519.72 грн; суми прострочених платежів за комісією 550.00 грн.\~ ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; відповідач не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитом. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, стягнути вказану суму в користь товариства та понесені судові витрати. Ухвалою від 04.06.2025р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання, які призначались неодноразово не з`являлась, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону. На судові засідання призначені на 06.03.2025р., 23.04.2025р., 04.06.2025р.,22.08.2025р. відповідач подавала до суду клопотання про перенесення засідання у звязку з перебуванням її за кордоном на заробітках, при цьому у кожному клопотанні вона не зазначала часу виїзду та прибуття в Україну, період її наміру перебувати за межами, неможливість представлення її інтересів представником чи інших обгрунтованих підстав неможливості участі у даній справі.\~ Також, відповідач була повідомлення у повістці (судове засідання на 04.06.2025р.) про її процесуальне право подання відзиву на позов, окрім роз`яснення такого права за ухвалою про відкриття провадження у справі, однак таким правом вона чи її представник не скористалась. Враховуючи строки розгляду цивільної справи, яка надійшла до суду у грудні 2024р. та невиконання відповідачем права представляти її інтереси адвокатом чи безпосередньої участі її в режимі відео конференції, а також можливості подачі відзиву особисто чи через представника, а в заявах про відкладення не зазначено періоду перебування за кордоном, суд прийшов\~ до висновку про ухвалення рішення в заочному порядку, що не перешкоджає їй за наявними матеріалами подати заяву на перегляд заочного рішення у строки визначені законом з зазначенням підстав для перегляду. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 12.05.2024р. між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №497831-КС-002 про надання кредиту, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 25000.00грн. із строком повернення до 01.09.2024р., а вона у свою чергу зобов`язувалась повернути кошти із відсотками за користування (а.с.29-33). Попередньо було надано та підписано Паспорт споживчого кредиту, оферта та акцепт укладення кредитного договору між сторонами (а.с.24-28,34-47). Відповідно до п.2.1 Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 25000.00 грн. строком на 16 тижнів - до 01.09.2024р. року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1.50000000% в день (фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 3750 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 57592.52 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 23450.63 процентів, комісія у сумі 3750грн.. Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 01.09.2024 року, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник по кредитному договору складав 6560.00 грн. 15.05.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Договору №497831-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізпозика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 12 000,00 грн. (разом кредитна сума позики становить 37000грн.), орієнтован вартість кредиту 84560,34грн., викладено в новій редакції графік платежів (а.с.48-50). Позичальник підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4650 в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, 12 травня 2024 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір оферта, а відповідач прийняв оферту щодо укладення Договору №497831-КС-002 на умовах, визначених офертою. Відповідно до прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 497831-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 12.05.2024 відповідач прийняла та акцептувала вказану пропозицію на визнаних у ній умовах. Згідно Додаткової угоди №1 від 15.05.2024 до Договору №497831-КС-002 про надання кредиту від 12.05.2021 ТзОВ «Бізнес позика» та [PERSON] підтверджують, що станом на 15.05.2024 сума неповернутого Позичальником кредиту, становить: 25000.00 грн. Кредитодавець та Позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди: 2.1. Кредит збільшується на 12 000.00 грн. та Кредитодавець, на умовах викладених у Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути Кредит збільшений на 12 000,00 грн. 2.2. Після надання додаткового Кредиту загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту складатиме 37000.00 грн. Комісія за зміну умов Договору : 1 800,00 грн. (разом комісія складатиме 5550грн.) Встановлено Графік платежів. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом № 497831-КС-002 від 12.05.2024р., заборгованість [PERSON] станом на 27.11.2024 складає 97 069.22 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 37 000.00 грн; суми прострочених платежів по процентах за період з 12.05.2024р. по 01.09.2024р. 59 519.72 грн; суми прострочених платежів за комісією 550.00 грн., з врахуванням сплаченої відповідачем суми комісії 19.07.2024р. у розмірі 5000грн. (а.с.20-22).\~ Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 497831-КС-002 від 12.05.2024р., внаслідок чого заборгованість останньої станом на 27.11.2024р. становить 97 069.22 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 37 000.00 грн; суми прострочених платежів по процентах 59 519.72 грн; суми прострочених платежів за комісією 550.00 грн., виходячи з поданого позивачем розрахунку. Відповідач не спростувала факту отримання коштів чи невірності поданого розрахунку, який відповідає умовам укладеного договору між сторонами.\~ Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів, а також пов`язаних з кредитом платежів. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved