Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на особисте утримання на період навчання щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з подачі позовної заяви до суду і до 30 червня 2028 року. Вимоги мотивує тим, що відповідач по справі є її батьком, на її утримання стягувалися аліменти з батька до досягнення нею повноліття. [INFO] їй виповнилось 18 років. Зазначила, що на даний час вона є здобувачем вищої освіти 1-го курсу (бакалаврського) рівня денної форми навчання факультету східних мов Київського столичного університету ім.Б.Грінченка, навчання за кошти місцевого бюджету. Дата закінчення навчання 30 червня 2028 року. Стипендію отримує в розмірі 1980 грн., інших доходів не має. Гуртожитком забезпечена. Мати - третя особа по справі, має доходи близько 25 тисяч гривень щомісяця. Батько є працездатним, в змозі надавати кошти на її утримання , не має інших утриманців, є військовослужбовцем, його доходи становлять близько 46000 грн. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, проїзд, харчування, придбання одягу, взуття, канцелярських засобів, крім того вивчення східної мови, а саме китайської потребує заняття з репетитором (для постави мови), для навчання потрібен ноутбук (старий зламався), фурнітура, оскільки має змішана форма навчання. Разом з тим, обов`язок по її утриманню на період навчання не може бути покладений виключно на її матір. З урахуванням вищезазначеного, вважає, що розмір аліментів на період її навчання повинен становити 1/3 від заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою суду від 14.07.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем останньої відомої реєстрації (а.с. 17). Також повідомлявся через оголошення на офіційному сайті Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке було розміщене 24.07.2025, що відповідає вимогам п. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 18). Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Третя особа [PERSON] засобами поштового зв`язку надала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позов [PERSON] підтримала повністю (а.с.20). Враховуючи згоду позивача , суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.5). [PERSON] є студенткою факультету східних мов Київського столичного університету імені Бориса Грінченка, навчається на 1-му курсі за денною формою навчання за кошти місцевого бюджету, термін закінчення навчання 30.06.2028 р. (а.с.6). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. /Постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20)/ Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню ст. 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім цього, згідно ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач по справі не відноситься до категорії непрацездатних осіб і не позбавлений обов`язку утримувати свою повнолітню дитину. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Суд зауважує, що мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З позовної заяви вбачається, що позивач по справі не може самостійно себе забезпечувати, а її матір не в змозі самостійно в повній мірі її утримувати, при цьому слід зазначити, що позивачем по справі не обґрунтовано та не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат, зокрема, таких як: оплата репетитора, витрат по проїзду до навчального закладу та інші. Крім того позивачем не надано доказів на підтвердження розміру її стипендії, яку вона утримує у Київському столичному університеті імені Бориса Грінченка. Матеріали даної справи також не містять доказів щодо матеріального становища відповідача по справі, а сам факт перебування його на військовій службі не може вказувати на те, що останній може сплачувати аліменти в розмірі зазначеному позивачем у позовній заяві. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, придбання одягу, продуктів харчування, канцелярських виробів, підручників тощо. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Повно, всебічно, дослідивши надані письмові докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби повнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчанням, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення нею навчання -30 червня 2028 року. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно із положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial