Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Заява обґрунтована тим, що заявниця має на меті встановити факт смерті [PERSON] [INFO] у м.Сєвєродонецьк Луганської області, тобто, на тимчасово окупованій території. Встановлення вказаного факту потрібне заявниці для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та подальшого оформлення спадщини за спадковим договором. Звернення заявниці до відділу ДРАЦС у м.Кременчуці з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] виявилися безрезультатними. В судовому засіданні представник заявниці адвокат Філатова О.П. подану заяву про встановлення факту підтримала. Зазначила, що заявниця [PERSON] виїхала з окупованої території. В подальшому іноді відвідувала окуповану територію, аби придбати медикаменти для [PERSON] . Родичкою [PERSON] вона не є. Після смерті [PERSON] заявниця не здійснювала її поховання. Зазначила, що похованням займалася родичка [PERSON] . Жодних інших доказів (зокрема, медичних довідок) на підтвердження смерті [PERSON] надати не може. Представник заінтересованої особи, Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Кременчуці Кременчуцького\~району Полтавської\~області Східного\~міжрегіонального управління\~міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені завчасно, шляхом направлення документів до електронного кабінету Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. З`ясувавши обставини справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] має зареєстроване місце проживання в м.Сєвєродонецьк Луганської області, і наразі фактично проживає у м.Кременчуці Полтавської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.04.2022 року. 29 жовтня 2021 року [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) уклали спадковий договір, за яким заявниця набуває право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , за умови виконання низки обов`язків щодо утримання житла відчужувача, забезпечення його ліками та поховання в обумовленому місці. [PERSON] зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці з метою реєстрації смерті [PERSON] , однак 13.08.2025 року отримала відмову, обґрунтовану тим, що реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи або оголошення її померлою. При цьому, відділ ДРАЦС зазначив, що у зв`язку з тим, що у запиті не зазначена повна дата народження [PERSON] , здійснити перевірку в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та по паперових носіях актових записів про смерть, що зберігаються у відділі не вбачається можливим. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути: -пояснення заявників, свідків; -письмові докази; -речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів; -копії лікарського свідоцтва/довідки про народження/смерть; -скріншоти особистого листування; -дані, отримані з відкритих джерел чи соціальних мереж, які доводять факт ведення бойових дій у конкретній місцевості у певний час; -акти про настання смерті тощо. Натомість, заявниця на підтвердження факту смерті [PERSON] надала лише фотознімок, на якому зображено хрест на кладовищі з табличкою наступного змісту: «Здесь покоится [PERSON] 08.11.1934-13.02.2024». Втім вказаний фотознімок не надає можливості встановити де саме та за яких обставин він зроблений, чи дійсно існує відповідне поховання, у якому населеному пункті воно розташоване. На думку суду наданий фотознімок сам по собі не є належним та достатнім доказом на підтвердження смерті [PERSON] у м.Сєвєроденецьку Луганської області [INFO] . Крім того, суд звертає увагу на те, що попри взяті на себе зобов`язання за спадковим договором заявниця невдовзі залишила м.Сєвєродонецьк. Між укладенням спадкового договору та отриманням статусу внутрішньо переміщеної особи минув незначний проміжок часу. Так, спадковий договір укладено 29 жовтня 2021 року, а довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи датована 25.04.2022 року. Зі слів представника заявниці, остання іноді відвідувала тимчасово окуповану територію з метою придбання ліків для [PERSON] , однак, її поховання не здійснювала (хоча згідно умов спадкового договору це одне із зобов`язань набувача). Представник заявниці адвокат Філатова О.П. пояснила, що поховання [PERSON] здійснювала родичка заявниці, однак, жодних довідок про смерть надати не може, оскільки вказана родичка також виїхала з тимчасово окупованої території. Втім, жодних доказів на підтвердження наведеного представник заявниці не надала, дані зазначеної родички заявниці не повідомила, як свідка її не заявила. За таких обставин, суд не знаходить підстав для встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] у м.Сєвєродонецьк Луганської області. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні поданої заяви про встановлення факту смерті за недоведеністю. Таким чином,

Outcome: dismissed