Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Процесуальні дії по справі. Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , відповідно до змісту якого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 40 028,88 грн, з яких: 16\~199,39 грн - заборгованість по кредиту; 23\~829,49 грн заборгованість по процентам. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитної лінії №277446081 від 11.09.2024. 29.05.2025 суд, у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України, отримав з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь за № 1429006 щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Ухвалою від 02.06.2025 суд позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" залишив без руху та надав позивачу 7-денний\~строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 12.06.2025 за вх.ЕП-№3253 позивач на виконання вимог ухвали суду від 02.06.2025 направив заяву про усунення недоліків позовної заяви. 17.06.2025 суд ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 14.07.2025. Одночасно п.8 цієї ухвали суд у порядку ст. 84 ЦПК України постановив витребувати \~у Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д, Код ЄДРПОУ 14360570): виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зокрема, на відповідні дати отримання кредитних коштів кількома траншами, а саме в період з 11.09.2024 року по 13.10.2024 року: 11.09.2024 у розмірі 8000,00 грн; 13.09.2024 у розмірі 1000,00 грн; 21.09.2024 у розмірі 2000,00 грн; 21.09.2024 у розмірі 1000,00 грн; 22.09.2024 у розмірі 1000,00 грн; 23.09.2024 у розмірі 500,00 грн; 10.10.2024 у розмірі 1200,00 грн; 11.10.2024 у розмірі 500,00 грн; 13.10.2024 у розмірі 801,00 грн, а всього на загальну суму 16001,00 грн. 11.07.2025 на виконання ухвали суду від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла відповідь з випискою за договром №б/н за період 11.09.2024-13.10.2024 (а.с.147-150). Ухвалою від 14.07.2025, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 14.07.2025, суд відклав розгляд справи на 14.08.2025. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги\~мотивовані неналежним\~виконанням відповідачем\~умов договору\~кредитної лінії\~ №\~277446081,\~укладеної від\~11.09.2024\~ у\~формі електронного\~документа між\~ТОВ "Манівео\~швидка фінансова\~допомога",\~відповідно до\~якого відповідач отримав\~від Товариства\~кредитні кошти\~у розмірі 20 186,00 грн з урахуванням усіх типів траншів. Позивач вказує, що внасдідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з поверення кредиту у відповідача утворилась заборгованість, що становить 48\~128,58 грн. 10.12.2024 між ТОВ " Манівео швидка фінансова допомога " та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " відступило на користь ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором кредитної лінії № 277446081. Позивач доводить, що наділений правом грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 277446081 та заявляє до стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 40\~028,88 грн, з яких: 16\~199,39 грн - заборгованість по кредиту, 23\~829,49 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість за кредитом не погасив. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач повноважного представника у судове засідання не направив. У заяві про розгляд справи без участі від 13.08.2025, представник позивача просив розглядати справу за відсутності представника позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує (а.с.165-166). Відповідач [PERSON] у судове засідання від 14.08.2025 не з`явилась повторно, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься повідомлення (а.с.142) та витяг з\~офіційної вебсторінки\~АТ "Укрпошта" (а.с.164) з яких слідує про особисте отримання відповідачем судових повісток. Як встановлено, частиною 8\~статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно із ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За нормами ч.1\~ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.\~280,281 ЦПК України\~суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5\~ст. 259 ЦПК України,\~занесена до протоколу судового засідання від 14.08.2025. Відповідно до ч.4\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5\~ст.12 ЦПК України\~створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених\~ЦПК України. У судовому засіданні від 14.08.2025 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду. Згідно із ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 11.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] (відповідач) шляхом подання заявки на отримання грошових коштів в кредит (а.с.25) укладений договір кредитної лінії №277446081 (а.с.27/зворотна сторона/-38). Відповідно до погоджених умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 16 200 грн 00 коп. (шістнадцять тисяч двісті грн нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі Правила). Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором і є максимальною сумою грошових коштів на умовах кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 8000 грн 00 коп. (вісім тисяч грн нуль коп.) 11.09.2024 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором (п.п.2.1.-2.4. договору). Відповідно до п.5.1. договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4731-21XX-XXXX-8165, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. За умовами договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 11.10.2024, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 11.10.2029. Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно; позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти та інші платежі за договором строк оплати яких настав в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за договором перераховується. З актуальною сумою до сплати позичальник має можливість ознайомитись в особистому кабінеті. Сума кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки та інших платежів передбачених договором підлягають безготівковому перерахуванню на поточний рахунок кредитодавця у строки, встановлені договором та чинним законодавством України (п.п.7.1.-7-6. договору). Процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою. Процентна ставка за договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Разом з тим, кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для позичальника, що не є зміною істотних умов цього договору. У разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання). Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 30 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 10 400 грн 00 коп. (десять тисяч чотириста грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2 400 грн 00 коп. та суму кредиту у розмірі 8000 грн 00 коп.. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування кредитом протягом дисконтного періоду зі сплатою процентів за базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2333,95 відсотків річних (п.п. 8.1.- 8.4. договору). Сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п.11.1 договору). Відповідно до п.п.14.1,14.2. договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.\~У всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього договору, для цілей ініціювання отримання нових траншів, пролонгацій чи поновлення дисконтного періоду, що не є зміною істотних умов цього договору, позичальник здійснює авторизацію в Особистому кабінеті та ініціює отримання нових Траншів, Пролонгації чи поновлень дисконтного періоду в ІКС. Згідно із паспортом споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору №277446081 від 11.09.2024, підписаного сторонами електронними підписами,визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с.25/зворотна сторона/-27). Згідно із умовами укладених додаткових угод від 13.09.2024/ 15.09.2024/ 17.09.2024/ 21.09.2024/ 21.09.2024/ 22.09.2024/ 23.09.2024/ 25.09.2024/ 10.10.2024/ 11.10.2024/ 13.10.2024 до договору №277446081 від 11.09.2024 (а.с.39-58) сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в наступних розмірах: 1000,00 грн (додаткова угода від 13.09.2024); 500,00 грн (додаткова угода від 15.09.2024); 1000,00 грн (додаткова угода від 17.09.2024); 2000,00 грн (додаткова угода від 21.09.2024); 1000,00 грн (додаткова угода від 21.09.2024); 1000,00 грн (додаткова угода від 21.09.2024); 1000,00 грн (додаткова угода від 21.09.2024); 1000,00 (додаткова угода від 22.09.2024); 500,00 грн (додаткова угода від 23.09.2024); 685,00 грн (додаткова угода від 25.09.2024); 1200,00 грн (додаткова угода від 10.10.2024); 500,00 грн (додаткова угода від 11.10.2024); 801,00 грн (додаткова угода від 13.10.2024). За погодженим умовами додаткових угод відсотки за кредитування складають 1,00 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365 відсотків річних. У п. 1.5. кожної додаткової угоди сторони погодили розрахунок денної процентної ставки за користування всією сумою кредиту, що буде фактично видано після укладення додаткової угоди (сумою, що вже знаходиться в користуванні позичальника та сумою додаткового траншу за цією додатковою угодою). На підтвердження укладення кредитного договору та погоджених умов такого договору позивач також додає Правила надання коштів та банківських металів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (для фізичних осіб -споживачів фінансових послуг (а.с.58/зворотна сторона/-62). Згідно із наданими позивачем копій підтверджень ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" щодо здійснення переказу грошових коштів, копії платіжних доручень (заяв) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку отримувача, копії довідкок ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" загальний розмір кредиту, наданий відповідачу становить 20\~186 грн (а.с.62/зворотна сторона/-77). Відповідно до отриманої судом інформації від АТ КБ "ПриватБанк", а саме виписки за договором №б/н за період 11.09.2024-13.10.2024 встановлено перерахування кредитних коштів декількома траншами на загальну суму 20\~186,00 грн (а.с.147-150). 10.12.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога " відступило на користь ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором кредитної лінії №277446081 (а.с.17-19). Про перехід та набуття таких прав вимоги заборгованості за кредитним договором до відповідача, окрім договору факторингу, позивач додає копію реєстру прав вимоги та платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1033 від 16.01.2025 за відступлення права вимоги, згідно договору факторингу №МВ-ТП/13 від 10.12.2024 (а.с.20-21). Відповідно до повідомлення про відступлення права вимоги, скерованого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на електронну адресу [PERSON] (відповідач), повідомлено про нового кредитора за зобов`язаннями за крединим договором із зазначенням контактних даних такого кредитора (а.с.77 зворотна сторона). Відповідно до копії реєстру прав вимоги від 10.12.2024 та розрахунку заборгованості сформованого первісним кредитором розмір аборгованості [PERSON] становить у загальному розмірі 34\~359,43 грн, з яких 16\~199,39 грн тіло кредиту; 10\~060,34 грн заборгованість по процентам; 8 099,70 грн - неустойка (а.с.20-21,22-23). Відповідно до розрахунку заборгованості позивача за договором кредитної лінії №277446081, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за період з 10.12.2024 по 05.03.2025 становить 48\~128,58 грн, з яких 16\~199,39 грн тіло кредиту; 23\~829,49 грн заборгованість по процентам, 8 099,70 грн неустойка (а.с. 23-24). Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного договору кредитної лінії, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 48\~128,58 гривень. Згідно із повідомлення про дострокове розірвання договору, позивач за електронною адресою відповідача повідомив останню про розірвання договору кредитної лінії від 06.03.2025 із одночасною пропозицією сплати заборгованості за кредитним договором, та в подальшому з направленям досудової вимоги про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.78). Оскільки, відповідач добровільно не погасила існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом, заявляючи до стягнення заборгованість у розмірі 40\~028,88 грн, з яких 16\~199,39 грн тіло кредиту; 23\~829,49 грн заборгованість по процентам. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~та ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем електронного договору про відкриття кредитної лінії №277446081 від 11.09.2024(а.с.27-38). Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за цим договором. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, а також факт укладення договору на умовах зазначених позивачем. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Товариства відповідач своїм електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора у договорі приєдналась до Правил надання та банківських металів у кредит та погодилась на запропоновані позивачем умови користування та порядком надання товариством грошових коштів. Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] (відповідач) всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію"зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України "Про електронну комерцію", електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про відкриття кредитної лінії №277446081 від 11.09.2024підписаний сторонами електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Додаткові угоди до договору про відкриття кредитної лінії №277446081 від 11.09.2024 також містять електронні підписи сторін. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала кредитний договір, однак умови договору порушила. Зворотного відповідачем не доведено. Факт отримання кредитних коштів відповідачем також не спростовано. Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" (позивач). Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за яким станом на 05.03.2025 відповідач перед позивачем має заборгованість за кредитом у розмірі 40 028,88 грн, з яких: 16\~199,39 грн заборгованість за тілом кредиту; 23 829,49 грн заборгованість за нарахованими процентами. На час розгляду справи судом, відповідач заборгованість перед позивачем не сплатила та відповідних доказів до суду не подала. В ході вирішення спору відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подачу відзиву не скористалась, фактичних\~ обставин справи не оспорила та правомірність розрахунку не спростувала, як і не надав\~ свого розрахунку заборгованості. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, розрахунок вимог є арифметично вірним та таким, що ґрунтується на умовах договору та чинного законодавства, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до норм закріплених у\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя\~статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат. У порядку\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача. Щодо витрат позивача на правову допомогу у розмірі 5000 грн, суд зазначає таке Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі строна зробила про це відповідну заяву (ст. 141 ЦПК України). Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 137 ЦПК України). Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним. Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, на підтвердження обставин понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надано копію договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с. 79-83), копію додаткової угоди №676 від 30.12.2024 про надання правової допомогидо договору №5 від 02.12.2024 (а.с.83/зворотна сторона/-84), копію акта приймання-передачі надання послуг від 30.12.2024 відповідно до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 (а.с. 84 зворотна сторона), копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 30.12.2024 у сумі 5 000 грн за надання правової допомоги згідно договору №5 від 02.12.2024 та додаткової угоди №676 від 30.12.2024 (а.с.85). Таким чином, у справі, що розглядається позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги. Як визначено нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). При ухваленні рішення суд, відповідно до положень\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ. Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг з правової допомоги, зазначених в акті приймання-передачі наданих послуг, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд дійшов висновку про те, що понесені стороною позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн підлягають стягненню.

Outcome: approved