Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовними вимогами до відповідача [PERSON] , в яких просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований виконавчим комітетом Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області, від 16 червня 2015 року, актовий запис № 02. Позовну заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем стали виникати конфліктами через різні погляди на сімейне життя та інтереси сім`ї, які згодом набули системного характеру. Зазначає, що стали зовсім чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сім`ю. Відсутня повага, любов та взаєморозуміння. Додає, що тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету, сім`я розпалася та можливість її збереження відсутня, саме тому просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 24 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 20 серпня 2025 року. У судове засідання позивач не з`явилася. У позовній заяві позивач просила розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився. 20 серпня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшла заява у якій він просить розглядати справу без участі відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 16 червня 2015 року, виконавчим комітетом Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . За час перебування у шлюбі у подружжя неповнолітніх дітей немає. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~(надалі -\~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої\~статті 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Згідно зі\~статтею 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). При вирішення спору по суті суд виходить із того, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено,\~що сторони\~не підтримують\~подружніх стосунків\~і позивач\~бажає розлучитися.\~Суд вважає,\~що на\~даний час\~спільне проживання\~сторін стало\~не можливим\~і збереження\~шлюбу суперечить\~інтересам позивача,\~тобто фактично\~шлюб не\~існує,\~а тому\~його слід\~розірвати,\~що не\~позбавляє сторін\~права повторно\~зареєструвати шлюб\~після усунення\~обставин,\~що були\~підставою для його розірвання. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до частини другої\~статті 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої\~статті 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 484 грн 48 к. та стягнути з відповідача на користь позивача 484 грн 48 к.

Outcome: approved