Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

(1) Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.\~ \~ \~ \~ \~ \~ 1. [PERSON] (далі позивач), в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 30.01.2025 року діє представник адвокат Бутирін Я.Я., звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 11\~459 доларів США 58 центів та стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3\~845, 64 грн. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.03.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики (далі - Договір), на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 8\~000,00 доларів США, які зобов`язався повернути позивачеві не пізніше 31.12.2024. Оскільки відповідач свої зобов`язання з повернення позичених коштів не виконав, позивач звернувся до суду з цим позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 11\~459 доларів США 58 центів, яка складається із заборгованості за договором позики в сумі 8\~000,00 доларів США, відсотків за договором за період з 05.03.2024 по 31.01.2025 в сум і 979,00 доларів США 58 центів та пені в сумі 2\~480,00 доларів США. 2. Відповідач правом на відзив на позовну заяву не скористався, у встановлений судом строк відзив не подав. (2) Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. 17.03.2025 Комсомольським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 4. Згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025, найменування Комсомольського міського суду Полтавської області змінено на Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. 5. 14.05.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 6. 14.05.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 7. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. 8. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. 9. Позивач забезпечив явку в судове засідання свого представника. Представник позивача - адвокат Бутирін Я.Я. у судовому засіданні 15.08.2025 не заперечував проти заочного розгляду справи. 10. У зв`язку з наявністю умов проведення заочного розгляду справи, 15.08.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 11. У судовому засіданні представник позивача Бутирін Я.Я. позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені в позовній заяві, просив стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу в іноземній валюті, проценти за користування позикою та неустойку за порушення строку повернення позики. (2) Фактичні обставини, встановлені Судом. 12. Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що 4.03.2024 між [PERSON] (позичальник згідно з договором) та [PERSON] (позикодавець згідно з договором) укладено договір позики (далі Договір). 13. Відповідно до пункту 1 Договору відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 8\~000,00 доларів США. 14. Зазначену в пункті 1 Договору суму відповідач отримав від позивача до моменту підписання договору і шляхом його підписання підтверджує факт отримання коштів, без необхідності складання будь-яких розписок (пункт 2 Договору). 15. Згідно з пунктом 3 Договору, зазначену в пункті 1 договору суму [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] не пізніше 31.12.2024. Повернення коштів має відбутися в місті Києві. 16. Якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцеві суму позики, позикодавець має право стягнути пеню в розмір одного відсотка від суми позики за кожен день прострочення (пункт 4 Договору). 17. Пунктом 5 Договору визначено, що після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен надати позичальнику розписку про погашення боргу. Наявність такої розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обов`язку. 18. На підтвердження укладення Договору та його умов представлена розписка позичальника, складена відповідачем 4.03.2024, якою відповідач засвідчив отримання від позивача грошової суми в розмірі 8\~000,00 доларів США та зобов`язання повернути позикодавцеві суму позики у визначений Договором строк. 19. Згідно з\~наданим позивачем\~розрахунком заборгованість\~відповідача складає 11\~459 доларів США 58 центів, з яких, заборгованість за договором позики - 8\~000,00 доларів США, відсотки за Договором за період з 05.03.2024 по 31.01.2025 у сумі 979,00 доларів США 58 центів та пеня за період з 01.01.2025 по 31.01.2025 у сумі 2\~480,00 доларів США. (3) Норми права, які застосовані Судом. 20. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). 21. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). 22. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі договору позики, які регулюються главою 71 ЦК України. 23. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). 24. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 25. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками (стаття 1048 ЦК України). 26. Згідно з вимогами частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 27. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК України). 28. Реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17. 29. Отже договір позики є реальним договором, тобто вважатиметься укладеним з моменту передання позичальникові грошей. 30. Тому обов`язковою умовою укладення між сторонами договору позики має бути доведення факту передання позикодавцем позичальникові грошових коштів, що є предметом договору позики. 31. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (частина 2 статті 1047 ЦК Укрїни). 32. За змістом частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 33. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою\~статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 34. Відповідно до частин першої, другої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (4) Оцінка Суду. 35. Суд, заслухав пояснення представника позивача, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, застосував норми, що регулюють спірні правовідносини, дійшов таких висновків. 36. Судом встановлено, що 4.03.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір позики в іноземній валюті доларах США. 36.1. Зокрема, між сторонами досягнута домовленість стосовно істотних умов договору позики та відбулася передача позикодавцем позивачем грошових коштів у сумі 8\~000,00 доларів США позичальнику відповідачеві. На підтвердження чого свідчать договір позики та розписка від 4.03.2024, що посвідчують укладення договору, факт передачі позики (див пункти 12, 18 цього рішення). 37. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. 38. Відповідно до статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. 39. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позикодавця, свідчить про те, що боргове зобов`язання позичальником не виконане. 40. Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, останній свого зобов`язання за договором позики не виконав, грошових коштів у строк та в порядку, передбаченому укладеним договором, позивачеві не повернув. 41. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. 42. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. 43. Відповідно до статті 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. 44. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність». 45.\~Згідно зі\~статтею 533\~ЦК України,\~грошове зобов`язання\~має бути\~виконане у\~гривнях. Якщо\~у зобов`язанні\~визначено грошовий\~еквівалент в\~іноземній валюті,\~сума,\~що підлягає\~сплаті у\~гривнях,\~визначається за\~офіційним курсом\~відповідної валюти\~на день\~платежу,\~якщо інший\~порядок її\~визначення не\~встановлений договором\~або законом\~чи іншим\~нормативно-правовим\~актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. 46. У разі отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів в іноземній валюті, яка отримана в позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. 47. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини 1 статті 1046 ЦК України, а також частини 1 статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. 48. Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року у справі №464/3790/16-ц. 49. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. 50. Зважаючи на це, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 8 000,00 доларів США та наявність підстав для їх задоволення. 51. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування позикою, суд зазначає таке. 52. Позивачем пред`явлено вимогу про стягнення з боржника процентів за користування отриманими в борг коштами за період з 05.03.2024 по 31.01.2025 в сумі 979,00 доларів США 58 центів, нарахованих відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України на суму боргу в іноземній валюті. 53. Але суд не може погодитися з вимогами позову в цій частині з огляду на таке. 54. Судом встановлено, що предметом спірного договору позики є іноземна валюта - долари США, а одержання процентів від суми позики його умовами не передбачено. 55. Облікова ставка НБУ є основною процентною ставкою, одним із монетарних інструментів за допомогою якого НБУ встановлює для суб`єктів грошово-кредитного ринку України орієнтир за вартістю коштів на відповідний період, не є сталою величиною, змінюється рішенням правління НБУ та встановлюється виключно для національної валюти України - гривні. 56. Висновок, що чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти міститься у постанові Верховного Суду України від 16 серпня\~2017 року у справі № 6-2667цс16. 57. Враховуючи, що частиною першою статті 1048 ЦК України визначено єдиний розмір процентів, якщо такі договором позики не передбачені, - на рівні облікової ставки НБУ, яка встановлюється виключно для національної валюти України, тому вказана норма та, як наслідок, право позикодавця вимагати сплати процентів від суми позики, може бути надане та реалізоване лише у разі, якщо позика отримана у гривні, оскільки НБУ не визначає мінімальної вартості іноземних валют, що є прерогативою відповідних органів іноземних держав. 58. Отже, у випадку отримання позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення частини першої статті 1048 ЦК України не можуть бути застосовані, з огляду на відсутність передбаченого ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором механізму (формули) їх застосування та нарахування. 59. Конвертація суми позики в іноземній валюті для визначення розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ в національну валюту України - гривню буде суперечити частинам першій, третій статті 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника. 60. У своїх висновках щодо сплати процентів від суми позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у договорі умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів, суд застосовує правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). 61. З огляду на це, вимоги позивача про стягнення процентів за користування позикою не підлягають задоволенню. 62. Щодо вимоги про стягнення пені, суд зазначає таке. 63. Договором установлено стягнення з боржника пені за порушення строку повернення позики та її розмір (див пункт 16 цього рішення). 64. Частиною 1 статті 546 ЦК України, визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 65.\~Згідно з\~частинами 1,\~3\~статті 549\~ЦК України,\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 66. Відповідач прострочив зобов`язання з повернення позивачеві позики, у зв`язку з чим позивач відповідно до умов Договору нарахував пеню за період з 01.01.2025 по 31.01.2025 у розмірі 2 480 доларів США ( 80 доларів США (1% від суми боргу за кожен день прострочки) * 31 (дні) = 2\~480,00 доларів США).. 67. Суд зауважує, що застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання за договором позики, здійснено позивачем під час дії в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 68. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. В послідуючому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, діє такий воєнний стан в державі донині. 69. Пунктом 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період\~дії в\~Україні воєнного,\~надзвичайного стану\~та у\~тридцятиденний строк\~після його\~припинення або\~скасування у\~разі прострочення\~позичальником виконання\~грошового зобов`язання\~за договором,\~відповідно до\~якого позичальнику\~було надано\~кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем\~(позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 70. Аналіз пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості в регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість застосовується: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, укладений з банком або з іншим кредитодавцем/позикодавцем; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 71. У зв`язку з цим, вимоги про стягнення пені під час дії воєнного стану задоволенню не підлягають, так як згідно з пунктом 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України на період дії воєнного стану позичальник звільнений від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики. 72. Тож, суд відмовляє позивачеві в задоволенні позову в частині вимог про стягнення пені. 73. Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 04.03.2024 у сумі 8\~000,00 (вісім тисяч доларів США). (5) Розподіл судових витрат між сторонами. 74. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 75. Ураховуючи часткове задоволення позову, суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~684,26 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку ( 8\~000,00 доларів США (розмір задоволеного позову) х 100%/11\~459 доларів США 58 центів (сума пред`явленого позову) = 69,8% х 3\~845,64 грн (сума сплаченого судового збору). 76.

Outcome: partial