Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 26.12.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] укладено кредитний договір №26.12.2020-100000537 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12000,00 грн., що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 26.12.2020, на наступних умовах: строк, на який дається кредит 56 календарних днів, період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 56% в процентному значенні за 56 календарних дня користування кредитом, графік платежів: сума кредиту сплачується 4 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у розмірі 4680 грн. 09.10.2024 року між ТОВ "Споживчий центр» та ТОВ "Новий колектор " було укладено договір факторингу № СЦ -091024-14, у відповідності до умов якого ТОВ "Споживчий центр " передало ТОВ "Новий колектор» належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ "Новий колектор» прийняв належні ТОВ "Споживчий центр " права вимоги до боржників, у тому числі і до [PERSON] . Відповідно до заявки від 26.12.2020 року, Кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 12000 грн. строком на 56 календарних днів. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Відповідачка належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконувала, таким чином, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитом станом на 18.06.2024 року становить 14040 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту\~9 000 грн.; сума заборгованості за відсотками\~5040 грн. Згідно виписки, відповідачкою частково сплачено заборгованість, а саме: 12.01.2021 року сплачено 1680,00 грн. та 3000 грн. Відповідачка повністю заборгованість не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 28.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відзив від відповідачки не надходив. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Предметом спору в даному провадженні є договірні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами\~Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 26.12.2020 року між товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] укладено кредитний договір №26.12.2020-100000537 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 327 відповідно до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Ст. 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або Законом, та не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв дії ділового обороту. Як вбачається з положень\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 624 ЦК України\~якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні ст.ст.\~641,\~644 ЦК України, визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови, які є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти за її користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала своїх обов`язків за договором в строки, передбачені Кредитним договором. Статтею 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконала, не здійснивши необхідних платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість. У матеріалах справи також відсутні будь-які об`єктивні дані, що відповідачка вживала заходи для належного виконання зобов`язання за даним правочином, відповідачка не виконала зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з її вини. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачкою на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо повного задоволення вимог позивача, який просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved