Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до відповідача і просить суд: 1. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 75 566.09 грн. 2. Позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . 3. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 1211,20 гривень. До початку судового засідання представник позивачки - адвокат Фомінов Р.М. надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позов підтримав з урахуванням уточнень. Не наполягав на стягненні пені та аліментів, просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки в судове засідання відповідача. В судове засідання представник третьої особи - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради не з`явився, 25.07.2025 року начальник Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради надала суду висновок від 22.07.2025 № 1179/27.1-26 року про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з відповідачем [PERSON] позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року (зв.а.с. 14). Від шлюбу з відповідачем позивачка має спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області за актовим записом № 696 (а.с. 15). Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 04.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 19). З цього часу сторони проживають окремо один від одного, не спілкуються. Позивачка разом з сином переїхали проживати на підконтрольну Україні територію, а відповідач залишився проживати на непідконтрольній Україні території у м. Донецьку. Проте, де він проживає зараз, позивачці достеменно не відомо. Згідно довідки №5924-5090 від 26.10.2016 року, виданої посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, позивачка [PERSON] , [INFO] , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце перебування (проживання): [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно довідки №5924-5091 від 26.10.2016 року, виданої посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, неповнолітній син позивачки - [PERSON] , [INFO] , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце перебування (проживання): [ADDRESS] (а.с. 18). Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.02.2014 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 12.11.2023 року, і до повноліття дитини (а.с. 20). Відповідач ухиляється від обов`язку сплачувати аліменти. З моменту прийняття судового рішення жодного платежу по сплаті аліментів позивачці не надходило. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Будьонівського районного ВДВС м. Донецьк, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] згідно виконавчого документу № [NUMBER] від 20.02.2014 року, виданого Мар`їнським районним судом Донецької області, станом на 30.09.2018 року включно складає 7561,88 грн. (а.с. 22). Відповідач не цікавиться життям сина, його навчанням, не приймає участі у вихованні дитини. Позивачка самостійно займається його вихованням, піклується про фізичний та духовний розвиток сина, стан здоров`я, отримання ним освіти, тощо. Відповідач від спілкування з дитиною, його виховання та утримання свідомо самоусунувся, дистанціювався від вирішення усіх ключових питань, пов`язаних із його участю у житті дитини. Остання зустріч сина з батьком відбулась у 2014 року. З того часу ніякої ініціативи щодо зустрічей з сином відповідач не виявляв, навіть не телефонував, не вітав із днем народження, при тому, що телефонні номери ані позивачка, ані дитина не мінялися. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Відповідач взагалі не спілкується з сином, не проявляє до нього будь-якої батьківської турботи, не цікавиться про стан його здоров`я, фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на її виховання. Жодного разу не відвідував школу, в якій він зараз навчається. З довідки № 03-29/45 від 18.04.2025 року Сумського закладу загальної середньої освіти І-ПІ ступенів №19 Сумської міської ради, де навчається [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батько дитини [PERSON] за період навчання сина в закладі з вчителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував (а.с. 29). Із змісту ст. 164 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами та інше. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим положенням визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно висновку № 1179/27.1-26 від 22.07.2025 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, батько дитини - [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться потребами, навчанням, розвитком дитини [PERSON] , [INFO] . З метою захисту прав дитини Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 62-64). За таких обставин, суд вважає, що з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради варто погодитися і позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він не виконує своїх обов`язків по вихованню дитини, ухиляється від їх виконання. Таким чином, на основі з`ясованих обставин суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради про позбавлення батьківський прав є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial