Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Виклад заяв сторін про суті спору 03 квітня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1997854 від 06.06.2021 у розмірі 6390,00 гривень, яка складається зі: 2000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 4390,00 гривень - прострочена заборгованість за процентами. Також позивач просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати, що складаються зі судового збору у сумі 2422,40 грн. Розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1997854 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю їх розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Сума виданого кредиту складала 2000,00 грн, строк кредиту - 30 днів; процентна ставка - 1,90 % в день. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю 59 Конституції України, статті 514, 525-526, 530, 610-612, 623, 626, 628, 6239-639, 1046, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статті 58, 77, 141, 133-134, 137, 175 ЦПК України, статті 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та статті 5, 6, 7 Закону Україні «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідачка [PERSON] , у розумінні п.4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 59-60, 90-91, 97, 104-105) належним чином повідомлена про дату, місце та час судового розгляду справи. Відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надала. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачкою суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України. Рух справи у суді Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, призначено судове засідання на 21 травня 2025 року (а.с. 50-53). Цією ж ухвалою суду запропоновано позивачеві Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» протягом 10 днів з дня отримання ухвали надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема факту видачі кредиту відповідачці (виписки за банківськими рахунками, меморіальні ордера, платіжні доручення, докази належності картки відповідачці тощо) та детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, суми заборгованості за кожним періодом. Копії доказів та розрахунку заздалегідь направити відповідачу, а докази направлення - надати суду. 14.05.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач подав заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у якій просив суд стягнути з [PERSON] витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Розгляд справи знову просив здійснювати без виклику сторін. До заяви надав акт про отримання правової допомоги, доказ оплати правової допомоги, рахунок, а також доказ направлення заяви з додатками відповідачці 24.02.2025 (а.с. 61-63). Докази зарахування коштів на рахунок відповідачки та розрахунок заборгованості за договором не надав. Ухвалою суду від 21.05.2025 витребувано від позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» докази факту видачі кредиту відповідачці (виписки за банківськими рахунками, меморіальні ордери, платіжні доручення, докази належності платіжної картки відповідачці тощо) та детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні оголошено перерву до 18 червня 2025 року (а.с. 72-74). 27.05.2025 від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про виконання ухвали суду (а.с. 80-82), до якої було долучено детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 85-89). Докази видачі кредиту позивач не надав. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року витребувано від АТ «Ощадбанк» інформацію щодо платіжної картки, на яку відбувалося зарахування коштів, та виписку за рахунком. Оголошено перерву у судовому засіданні до 06 серпня 2025 року (а.с. 93-96). 02 липня 2025 року від АТ «Ощадбанк» надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с. 107-108). Справу розглянуто 06.08.2025 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 06.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (за договором - товариство) та [PERSON] (за договором - клієнт) укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1997854 (далі по тексту рішення - кредитний договір), який підписано електронним підписом відповідачки A542 (а.с. 15-21). Кредитний договір містить такі терміни та визначення, що використовуються у договорі: - Інформаційно-телекомунікаційна система товариства (ІТС товариства) - програмний комплекс, який включає веб-сайт, облікову та реєструючу систему товариства та використовується товариством, в тому числі, але не виключно, для укладення договорів про надання кредитів фізичним особам (клієнту), доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток; - Особистий кабінет - захищена частина веб-сайту, яка доступна клієнту для входу через веб-сайт або мобільний додаток після його ідентифікації в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та/або за допомогою паролю до особистого кабінету, в якій клієнт має можливість надати товариству свої ідентифікаційні/персональні дані/доступ до ідентифікаційних/персональних даних, укладати з товариством кредитні правочини, отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту (в т.ч. суму заборгованості за кредитом, строки погашення, інше), здійснювати дії щодо ініціювання продовження строку кредиту, укладання правочинів про продовження строки кредиту. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Згідно з п. 1.2 кредитного на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 2 000,00 гривень. У відповідності до п. 1.3 кредитного договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4 кредитного договору). Згідно з п. 1.4.1 кредитного договору стандартна процента ставка становить 1,90 % у день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.2 договору. Відповідно до п. 1.4.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується відповідно до умов, викладених у цьому пункті. У відповідності до п. 1.5 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079.41 % річних (п. 1.5.1); за зниженою ставкою 3.71 % річних (п. 1.5.2). Відповідно до п. 1.6 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 3140,00 грн (п. 1.6.1); за зниженою ставкою 2006,00 грн (п. 1.6.2). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.8 кредитного договору). Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п. 2.2 кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. договору (п. 2.4 кредитного договору). Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. 2.5 кредитного договору). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». У п. 4.2 кредитного договору передбачений порядок автопролонгації строку кредиту (далі - автопролонгація). Згідно з п. 4.2.1 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1 -4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом зі закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів. У п. 4.2.3 кредитного договору зазначено, що сторони погодили, що: -за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п. 1.5.1 договору; -при застосування автопролонгації знижка, надана клієнту в рамках програми лояльності, анулюється та здійснюється автоматичний перерахунок процентів за користування кредитом за період, визначений п. 1.3 договору, за стандартною процентною ставкою (застосовується стандартна процентна ставка) та відбувається перерахунок загальної вартості кредиту. Результати таких перерахунків відображаються в особистому кабінеті. Згідно з п. 4.2.5 кредитного договору загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 договору). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. У випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом за ініціативою клієнта, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, що нараховуються за період пролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в додатковому договорі та відображається клієнту в особистому кабінеті (крім випадку, зазначеному в п. 5.1.1 договору). У випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, що нараховуються за період автопролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається клієнту в особистому кабінеті (крім випадку визначеного в п. 5.1.1 договору). Відповідно до п. 6.1. кредитного договору товариство має право: вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших встановлених договором зобов`язань (п.6.1.1); укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (п. 6.1.3). У відповідності до п. 6.4.1 кредитного договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності). Згідно з п. 10.3 кредитного договору договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір припиняється у день повного повернення клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п. 10.7 кредитного договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства, зазначений у цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. У п. 11 кредитного договору зазначені такі відомості щодо позичальника: [PERSON] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ; дата народження: [INFO] ; відомості про паспортні дані; адреса місце реєстрації: [ADDRESS] ; додаткові дані клієнта: дані Особистий кабінет, номери моб. телефонів: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ; та електронний підпис одноразовим ідентифікатором А542. Відповідно до паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який було підписано електронним підписом споживача (відповідачки): тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 2000,00 грн; строк кредитування за договором - 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту -шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору; стандартна процентна ставка, відсотків річних: застосовується у межах строку кредиту та продовженого строку (в період пролонгації та автопролонгації) - 693,50 % річних (1,90 % в день); знижена процента ставка, відсотків річних: застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема протягом строку кредиту (+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту - 3,65 % річних (0,01 % в день) (а.с.23-24). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту, та який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А542, передбачено та зазначено такі умови: дата платежу, сума платежу за розрахунковий період (гривня), в тому числі погашення основної суми кредиту, проценти за користування кредитом (а.с. 22). Довідкою про ідентифікацію первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» підтвердив, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір № 1997854 від 06.06.2021, ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/: одноразовий ідентифікатор А542; час відправки ідентифікатора позичальнику - 2021-06-06 11:52:36; номер телефону/ електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - 38066895622 (а.с. 25). З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» до ТОВ «Лінеура Україна» (а.с. 26) вбачається, що відповідно договору на переказ коштів було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 06.06.2021 11:55:05 на суму 2000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 92581229, призначення платежу: зарахування 2000 грн на карту [NUMBER] . Згідно з довідками АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано платіжну карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с. 107,110). Відповідно до виписки по рахунку, який належить [PERSON] , за період з 06.06.2021-11.06.2021 по рахунку [NUMBER] , 07.06.2021 відбулося зарахування переказу на рахунок у розмірі 2000 грн (а.с. 111). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 85-89), виконаним первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», сума заборгованості відповідачки станом на 23.12.2021 за період з 06.06.2021 по 05.11.2021 становила 6390,00 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу - 2000,00 гривень; заборгованість по відсотками - 4390,00 грн. Заборгованість нарахована за 150 день користування кредитом, з яких за період з 06.06.2021 по 05.07.2021 (за 30 днів) з розрахунку 0,01 % в день користування, а з 08.07.2021 по 05.11.2021 (120 днів) з розрахунку 1,9 %. 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) укладено договір факторингу № 02-24122001 (а.с. 27-30). Відповідно до п. 6.1 договору факторингу у відповідності до умов цього договору клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Згідно з п. 6.2.3 договору факторингу права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконанням фактором вимог п. 7.2 договору. Відповідно до п. 7.2 договору факторингу фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми, що вказана у п. 7.1 договору, на вказаний у реквізитах цього договору рахунок, протягом 5 днів з дати підписання сторонами цього договору. У відповідності до п. 7.1 договору факторингу в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату ( ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 2770911,15 грн без ПДВ. Загальна сума плати за договором є сукупність одиничних цін за всіма правами вимоги, що підлягають відступленню за цим договором. При цьому вартість оплати права грошової вимоги, що підлягають відступленню згідно цього договору, до кожного окремого боржника (одинична ціна), визначається згідно з додатком № 1 до даного договору. Згідно з копіями платіжних інструкцій ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГО» сплатило ТОВ «Лінеура» 2770911,15 грн як оплату за відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до договору факторингу (а.с. 31-32). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 1997854 від 06.06.2021 у загальній сумі 6390,00 грн, з яких: залишок по тілу кредиту - 2000,00 гривень; залишок по відсотках - 4390,00 гривень (а.с. 33). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором (а.с. 34) заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 10.01.2025 становить 6390,00 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість по основному боргу - 2000,00 гривень; прострочена заборгованість по відсотках - 4390,00 гривень. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме направлялася відповідачці письмова вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 35, 40). Застосовані судом норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (станом на дату укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України (редакція чинна на дату укладення договору) пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» (по тексту рішення - у редакції чинній на дату укладення договору). Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку: «Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.». У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) та відповідачкою [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 2000,00 грн строком на 30 днів з можливістю пролонгації (автопролонгації) строку кредиту. Згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками такий договір прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідача на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Факт укладення кредитного договору та факт видачі кредиту належним чином підтверджено доказами, що містяться у матеріалах справи. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування кредитом тощо). Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка у повному обсязі кредит не повернула. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом з первісним кредитором чи з позивачем як новим кредитором матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти не повернула. Суд, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Заборгованість за процентами у сумі 4390,00 грн нарахована правильно, виходячи з тих процентних ставок, що були узгоджені сторонами у договорі, а саме: 0,01 % у день у межах строку кредитування, встановленого кредитним договором, - за 30 днів правомірного користування кредитом (п. 1.3, 1.4.2); та 1,90 % за 120 днів користування кредитом на умовах автопролонгації (п. 4.1, 4.2). Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набув право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги, тобто у сумі 6390,00 грн. Отже позивач є кредитором по відношенню до відповідачки та має право вимоги до відповідачки, що ґрунтується на договорі, у загальному розмірі 6390,00 грн. Відповідачка наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору чи позивачеві як новому кредитору, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надала. Тому суд позовні вимоги позивача задовольняє повністю, оскільки уважає їх обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 2422,40 грн. Крім того позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10500,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): 1) договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладений між адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (а.с. 36-37), відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає доручення і бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором (п. 1.1); вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами в розмірі 2000,00 гривень за одну годину фактично витраченого часу за надання правової допомоги (п. 3.1); факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснення ним витрат (п. 3.3); сторони погодили, що клієнтом буде сплачено адвокату гонорар за виконану роботу, протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (п. 3.4); 2) додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, згідно з якою сторони погодили продовжити строк дії договору (а.с. 38); 3) акт про отримання правової допомоги від 05.05.2025, відповідно до якого загальна вартість за послуги з надання правової допомоги наданої адвокатом складає 10500,00 грн та складається з таких послуг: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] у рамках кредитного договору - 1 година - загальна вартість 2000,00 грн; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики - 2,5 години - загальна вартість 5000,00 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи - 1,5 години - загальна вартість - 3000,00 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн (а.с. 65); 3) рахунок про сплату послуг (а.с.70); 4) платіжну інструкцію від 05.05.2025 № 38334, відповідно до якої ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сплатило [PERSON] 10500,00 грн за надання правничої допомоги від 29.12.2023 (а.с. 69). Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу, у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; договір про надання правничої допомоги; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги; платіжну інструкцію тощо. Такі докази завчасно були направлені відповідачці. Відповідачка клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги не заявляла. Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 10500,00 грн. Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved