Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факти, що мають юридичне значення, заінтересована [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що його батько [PERSON] помер [INFO] . Після звернення до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини, було з`ясовано, що до складу спадкового майна [PERSON] входять 4 (чотири) земельні ділянки в Обухівському районі Київської області. Проте отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на ці об`єкти нерухомості немає можливості, оскільки в Державних актах на право власності на вказані земельні ділянки зазначено прізвище його батька як « [PERSON] », що не збігається з написанням його прізвища у інших документах. Так, у його власному свідоцтві про народження, запис про батька здійснений російською мовою та зазначено його прізвище « [PERSON] ». Водночас в паспорті його померлого батька та у свідоцтві про його смерть вказано прізвище « [PERSON] ». Вказані розбіжності у написанні прізвища в документах, перешкоджають прийняттю спадщини після смерті його батька. З огляду на викладене, просить суд встановити наступні юридичні факти: 1) що прізвища «[PERSON] » і « [PERSON] » попри розбіжності в документах, є ідентичними; Встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] у віці 76 років у місті Києві, правовстановлюючого документа Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №233187 зареєстрований 02.02.2010 за номером 322310011002292; 2) факт належності [PERSON] , який помер [INFO] у віці 76 років у місті Києві, правовстановлюючого документа Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №233188 зареєстрований 02.02.2010 за номером 322310011002293; 3) факт належності [PERSON] , який помер [INFO] у віці 76 років у місті Києві, правовстановлюючого документа Державного актапро право власності на земельну ділянку серії ЯИ №233189 зареєстрований 02.02.2010 за номером 322310011002294; 4) факт належності [PERSON] , який помер [INFO] у віці 76 років у місті Києві, правовстановлюючого документа Державного актапро право власності на земельну ділянку серії ЯА №412425 зареєстрований 21.04.2005 за номером 0067; 5) факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] у віці 76 років у місті Києві. Ухвалою суду заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 59). Ухвалою суду від 10.02.2025 року відкрито окреме провадження у справі (а.с. 85). Ухвалою суду від 12.05.2025 року витребувано матеріали спадкової справи (а.с. 106). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій підтримав вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення у повному обсязі, просив суд розглядати справу без його участі (а.с. 146-147). Заінтересована особа [PERSON] засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог заяви [PERSON] , пояснив суду що заявник є його рідним племінником та просив розглядати справу без його участі (а.с. 102-103). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. [INFO] у віці 76 років у місті Києві помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть №936, на підставі якого 18.11.2023 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 29). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: 1) 1/2 (одна друга) частка квартири [ADDRESS] що належала померлому, а саме: - 1/3 частка на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної у місті Києві держадміністрації 15.03.2004 року (розпорядження №36756), зареєстрованого в БТІ 20.04.2004 року за реєстровим №8224; - 1/6 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, видано Шістнадцятою київською нотаріальною конторою 13.02.2009 року №3-299, зареєстрованого в БТІ 19.01.2000 року за реєстровим №8224 (а.с. 130-132); 2) 1/2 (одна друга) частка житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину, яке видане Українською держнотконторю від 22.03.2005 року за реєстровим № 630 (а.с. 128-129); 3) прості іменні бездокументарні акції ПрАТ «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» в кількості 63 штук, що підтверджується Випискою про стан рахунку в цінних паперах станом на 23.01.2019 року (а.с. 138); 4) земельна ділянка площею 0,0638 га, кадастровий номер 3223181001:01:037:0036, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належить померлому на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №233187 зареєстрований 02.02.2010 за номером 322310011002292 (а.с. 21-22, 37-42); 5) земельна ділянка площею 0,2498 га, кадастровий номер 3223181001:01:037:0037, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить померлому на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №233188 зареєстрований 02.02.2010 за номером 322310011002293 (а.с. 23-24, 31-36); 6) земельна ділянка площею 0,1946 га, кадастровий номер 3223181001:01:001:0018, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належить померлому на підставі Державного актапро право власності на земельну ділянку серії ЯИ №233189 зареєстрований 02.02.2010 за номером 322310011002294 (а.с. 25-26, 43-48); 7) земельна ділянка площею 1,6143 га, кадастровий номер 3223181000:02:006:0008, що розтаована за адресою: Київська область, Обухівський район, Верем`яцька сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлому на підставі Державного актапро право власності на земельну ділянку серії ЯА №412425 зареєстрований 21.04.2005 за номером 0067 (а.с. 27-28, 49-54). На підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, 19.12.2023 року Сьомою київською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №803/2023 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 117-145). Єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину є його син [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження № 686, на підставі якого 30.04.1980 року Відділом РАЦС Подільського району міста Києва видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 13) та Довідкою Сьомої київської державної нотаріальної контори №1631/02-14 від 28.05.2024 року (а.с. 144). Таким чином, заявник [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] . Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено. Крім заявника [PERSON] , спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] є його брат [PERSON] , який є заінтересованою особою у справі. Водночас [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Інших спадкоємців померлого [PERSON] не встановлено. 27.05.2024 року заявнику [PERSON] . Сьомою київською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , яке зареєстровано в реєстрі за № 1-1129 (а.с. 140). 28.05.2024 року заявнику [PERSON] . Сьомою київською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстровано в реєстрі за № 1-1128 (а.с. 139). 28.05.2024 року заявнику [PERSON] . Сьомою київською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на прості іменні бездокументарні акції ПрАТ «ЗАВОД «КУЗНЯ НА РИБАЛЬСЬКОМУ» в кількості 63 штук, яке зареєстровано в реєстрі за № 1-1127 (а.с. 139 зв.). Таким чином, заявник [PERSON] не отримав у державній нотаріальній конторі 4 (чотири) свідоцтва про право на спадщину за законом на 4 (чотири) земельні ділянки в Обухівському районі Київської області, а саме на: 1) земельну ділянку площею 0,0638 га, кадастровий номер 3223181001:01:037:0036, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; 2) земельну ділянку площею 0,2498 га, кадастровий номер 3223181001:01:037:0037, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 3) земельну ділянку площею 0,1946 га, кадастровий номер 3223181001:01:001:0018, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; 4) земельну ділянку площею 1,6143 га, кадастровий номер 3223181000:02:006:0008, що розтаована за адресою: Київська область, Обухівський район, Верем`яцька сільська рада, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як зазначає [PERSON] у своїй заяві, Державні акти на вказані земельні ділянки були видані саме його батьку [PERSON] , проте через розбіжності в написанні його прізвища, він не має можливості оформити спадщину на ці об`єкти нерухомого майна. У відповідності до Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/1309-а/4 від 18.07.2024 року, українські записи прізвища « [PERSON] »/« [PERSON] » (паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис [PERSON] , Державний акт на право власності на земельну ділянку, запис [PERSON] ) та « [PERSON] »/« [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу, запис [PERSON] , Панченк/ [PERSON] , свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) а також запис російською мовою « [PERSON] »/« [PERSON] » (зазначений паспорт, запис [PERSON] , свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи, є ідентичними. Розбіжності між українськими документальними записами прізвища виникли внаслідок відхиленння від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях (а.с. 8). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на досліджені у судовому засіданні докази, у суду не викликає сумніву та обставина, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, у суду немає сумніву в тому, що вищевказані державні акти на право приватної власності на земельні ділянки видані управлінням Держомзему в Обухівському районі Київської області на ім`я [PERSON] видані відносно померлого батька заявника - [PERSON] , так як це підтверджується зібраними доказами по справі. При цьому всі інші дані, а саме ім`я, по батькові, рік народження, адреса проживання, вказані в державних актах співпадають з іншими даними померлого, які зазначені у свідоцті про одруження, паспорті, свідоцтві про смерть та в інших документах. Усунути помилку в написанні прізвища іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності державних актів саме [PERSON] , який помер [INFO] ,неможливо. Встановлення факту належності державних актів має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому повною мірою реалізувати своє право на спадщину. З урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи інтереси заявника, відсутність спору та інших шляхів захисту прав заявника, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведені. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved