Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

07.07.2025 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що між [PERSON] (страхувальник) та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування ризиків пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № АМ.994249973.3122. забезпечений транспортний засіб Hyundai Tucson; [NUMBER] . 28.08.2023 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу Hyundai Tucson; [NUMBER] та транспортного засобу ВАЗ 2107; [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2023 року у справі № 362/5597/23 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 209549,80 грн. цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2107; [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.211731654. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 160\~000,00 грн. Таким чином, для повного відшкодування завданої шкоди відповідач в порядку регресу зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 49549,80 грн. Позивач звертався до відповідача з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте виплати відшкодування з боку відповідача здійснено не було. Просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 49\~549,80 грн та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2025 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову в позовній заяві просив слухання справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. В судове засіданні відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав та справу просив слухати у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що 28.08.2023 року о 07:15 на а/д М-05 «Київ-Одесса» 29 км. + 600 м, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. [NUMBER] , у порушення п.п.2.3б, 12.1, 12.3 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson; [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 07.09.2023 року року тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Hyundai Tucson; [NUMBER] , який належить [PERSON] , [INFO] . 28 серпня 2023 року власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Ураїна» з заявою про настання випадку, що має ознаки страхового. Згідно Акту Огляду транспортного засобу від 28.08.2023 року було проведено огляд та виявлено характер пошкоджень транспортного засобу про що складено Страховий Акт №31529/1 . Сума страхового відшкодування становить 209.549,80 грн. Згідно Платіжної інструкції в національній валюті від 07 вересня 2023 року № 00101225 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснили страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки Hyundai Tucson; [NUMBER] [PERSON] у розмірі 209\~549,80 грн. 03.07.2024 року позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою № 39459/31529/3 на суму 49\~549,80 грн, однак відшкодування не відбулося. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,\~ включаючи\~ витрати\~ на\~ усунення пошкоджень, зроблених\~ навмисно\~ з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував\~ транспортним\~ засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,\~ іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 49\~549,80 грн та задовольняє позов в цій частині. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 1211,20 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн.

Outcome: approved