Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно доводиться батьком, [PERSON] , яка померла [INFO] та є дідусем [PERSON] , [INFO] , а також просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер його дід (по лінії матері) [PERSON] , позивач є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, повідомляє суд, що в майбутньому на спадщину претендувати не буде, до нотаріуса чи суду з відповідними заявами звертатися не буде, наслідки відмови від спадщини йому зрозумілі. ПРосить розглянути справу за його відсутності. Третя особа Буська міська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, жодних клопотань не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Новосілківською сільською ради від 18.03.1998 року підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] (баба позивача) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Новосілківською сільською радою від 18.01.1997 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] (мати позивача) має батьків: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] (позивач) має матір [PERSON] . Після смерті [PERSON] право на спадщину мала [PERSON] (мати позивача), проте, за життя своїх спадкових прав не оформила, оскільки померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 15.10.2013 року. Таким чином, відкрилася спадщина на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Належність спадкового житлового будинку [PERSON] підтверджується довідкою, виданою Новосілківським старостинським округом 08.10.2024 року № 322. Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФОП [PERSON] від 28.10.2024 року вбачається, що житловий будинок 1965 року побудови, загальною площею 71,6 кв.м. придатний для проживання, відповідає технічним нормам побудови. Відповідач [PERSON] від своїх спадкових прав відмовляється в користь позивача, про що наявна в матеріалах справи його відповідна заява. Згідно акту від 14 серпня 2025 року підтверджено, що [PERSON] дотримав до дня смерті та здійснив поховання свого діда, [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті проживав з ним в одному будинку в [ADDRESS] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті діда. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом, який вступив в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним його документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім цього, у позивача виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно доводиться батьком, [PERSON] , яка померла [INFO] та є дідусем [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Свідоцтвом про народження матері [PERSON] серії [NUMBER] підтверджується, що вона народилася [INFO] місце народження с. Кудирявці, батьки - [PERSON] та [PERSON] . Однак, через відсутність у позивача свідоцтва про шлюб батьків, він не може підтвердити зміну прізвища матері з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно витягу з ДРАЦ щодо актового запису про народження № 00047549205 від 18.10.2024 року, яким підтверджується, що матір позивача зареєструвала шлюб з [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу: [NUMBER] від 02.12.1967 року, видане Кам`янка-Бузьким ЗАГС. Свідоцтвом про смерть [PERSON] підтверджується, що вона померла [INFO] у віці 66 років, відповідно дата її народження 1947 рік, що відповідає даті народження у свідоцтві про народження [PERSON] 1947 рік. Актом обстеження складеним Новосілківським старостинським округом 08.10.2024 року №323 підтверджується, що [PERSON] разом зі своєю мамою [PERSON] здійснив поховання діда [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст. 315 ЦПК України передбачено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення, яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих, чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту, викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20). Таким чином, заявлена вимога про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно доводиться батьком, [PERSON] , яка померла [INFO] та є дідусем позивача [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно (житловий будинок), яке належало померлому [PERSON] на праві приватної власності, а також встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно доводиться батьком - [PERSON] , яка померла [INFO] та є дідусем позивача [PERSON] , [INFO] . Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved