Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим представником позивача [PERSON] , до відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання помилковими (нечинними) платіжних операцій (транзакцій) щодо зняття грошових коштів 05 вересня 2024 року, а саме: 05.09.2024 о 19:06 в розмірі 20 000 грн, 05.09.2024 о 19:10 в розмірі 18 500 грн, 05.09.2024 о 19:11 в розмірі 18 000 грн з платіжної картки Приватбанк [NUMBER] та 05.09.2024 о 19:26 в розмірі 20 000 грн, 05.09.2024 о 19:39 в розмірі 10 000 грн, 05.09.2024 о 19:39 в розмірі 10 000 грн, 05.09.2024 о 19:40 в розмірі 10 000 грн з кредитної картки Приватбанк [NUMBER] ; зарахування грошових коштів у розмірі 56 500 гривень на рахунок клієнта [PERSON] , що списані з рахунку клієнта 05.09.2024; а також скасування кредитної заборгованості [PERSON] у розмірі 52 000 гривень, яка утворилась на наслідками вищевказаних операцій від 05 вересня 2024 року. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», в якому відкриті банківські рахунки. 05 вересня 2025 року у період часу з 19:06 до 19:43 невідомі особи здійснили зняття коштів з належних їй платіжних карток Приватбанк № [NUMBER] в загальній сумі 56 500 грн., та з кредитної карти № [NUMBER] в загальній сумі 52 000 грн. Після здійснення вказаних операцій рахунки останньої були тимчасово заблоковані відповідачем у зв`язку із фіксацією останнім підозрілих операцій, що можуть виявитися шахрайськими. Вказала, що не ініціювала і не здійснювала 05.09.2024 операцій зі зняття готівки з належних їй рахунків у АТ КБ «Приватбанк», оскільки перебувала поза межами території України, та грошових коштів за результатами здійснення цих операцій не отримувала. При цьому, позивачка 05.09.2024 о 01:22, 18:27, 18:55 та 19:21 здійснювала розрахунки з цієї ж кредитної картки Приватбанк № [NUMBER] за межами України, що відображено у банківській виписці. Відтак, позивачка не могла в цей же час здійснювати операції зі зняття готівки з банкомата у м. Кривий Ріг. Згідно з інформацією з сайту відповідача ліміт на зняття готівки в банкоматі з картки Приватбанк становить 20 000 грн. на 3 години. В той же час, за період з 19:06 год. до 19:43 знято в банкоматі з належних позивачу платіжних карток Приватбанк грошові кошти в загальній сумі 108500 грн. Повернувшись на територію України 17.09.2024 позивачка звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024141390000906 та розпочате досудове розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України. Також позивачка зверталася до відповідача з заявою щодо повернення коштів, які були списані з її картки. Проте на вказане звернення жодної відповіді не отримала, та банк грошові кошти не повернув. Позивачка не ініціювала і не здійснювала 05.09.2024 операцій зі знятті готівки з належних їй рахунків у АТ КБ «Приватбанк», та грошових коштів за результатами здійснення цих операцій не отримувала. Також позивачка не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Оскільки позивачка стала жертвою шахрайських дій інших осіб, які скористалися її особистими відомостями, збільшили кредитний ліміт картки в АТ КБ «Приватбанк» та здійснили зняття готівки, проте ці дії не відповідали внутрішній волі позивача, остання не отримувала коштів, не надавала згоди на збільшення кредитного ліміту, транзакції щодо зняття грошових коштів 05.09.2024 у загальному розмірі 108 500 грн не ініціювала, то такі транзакції є нечинними. У зв`язку з цим, АТ КБ «Приватбанк» зобов`язане скасувати кредитну заборгованість у розмірі 52 000 грн, яка утворилась внаслідок вищевказаних операцій, та зарахувати грошові кошти у розмірі 56 500 грн на рахунок позивачки, що були безпідставно списані банком з рахунку клієнта 05.09.2024. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що у такому викладені. Просили суд позов задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні позов не визнала з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначила, що позивачка [PERSON] обслуговується в банку, серед інших, карткою для виплат № [NUMBER] . Згідно з розгорнутою випискою карти № [NUMBER] станом на 05.09.2024 мали місце такі видаткові операції: о 19:06:38 зняття коштів в сумі 20 000,00 грн. через банкомат АТ КБ «Приватбанк» CADN9198, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Степана Бандери, буд. 21; о 19:10:33 рахується списання 18 500,00 грн. готівкових коштів через сторонній банкомат A0105320, який розташований у м. Кривий Ріг, які були повернуті на рахунок о 19:11:05; о 19:11:30 через цей же сторонній банкомат рахується зняття готівки на суму 18 000,00 грн. Отже, 05.09.2024 року з картки № [NUMBER] клієнта [PERSON] через банкомати у м. Кривий Ріг знято 38 000,00 грн., що спростовує твердження позивачки здійснення видаткових операцій за її картою на суму 56 500,00 грн. Також [PERSON] обслуговується в банку, серед інших, і карткою № [NUMBER] (віртуальна картка), яка відкрита 05.09.2024 року о 19:59:33 через Приват24. Згідно з розгорнутою випискою карти № [NUMBER] станом на 05.09.2024 мали місце такі видаткові операції: о 19:21:33 рахується списання 35,56 EUR у Франції; о 19:26:32 зняття готівки в сумі 20 000,00 грн. ( комісія 800,00 грн. ) через сторонній банкомат A0105332; о 19:39:06, о 19:39:47 та о 19:40:28 тричі було знято по 10 000,00 грн., плюс комісія 400,00 грн. через сторонній банкомат ATM3994, який належить ОТР Банку. (10000,00 грн. х 3) = 30 000,00 грн. + (400,00 х 3) = 1 200,00 грн, разом 31 200,00 грн; о 19:43:39 рахується переказ коштів в сумі 28 000,00 грн. на картку № [NUMBER] з конвертацією в 607,6 EUR. Отже, 05.09.2024 року з картки № [NUMBER] здійснено видаткових операцій на суму 52 000,00 грн. Наведені обставини підтверджуються завіреними примірниками розгорнутих виписок за картками. Вхід в акаунт Приват24 [PERSON] здійснювався за допомогою SIM-картки фінансового номеру [NUMBER] , мобільний пристрій SMA325F/Samsung. ІMEI: [NUMBER]; операційна система Android, версія 13. Проте 05.09.2024 мали місце входи в акаунт Приват24 [PERSON] , які були з 18:28:32 до 19:58:32 з мобільного пристрою IPhone11,6, операційна система IOS, версія 17.6.1, ІMEI: [NUMBER]. Входи в акаунт Приват24 здійснювались з IP-адрес [NUMBER] та [NUMBER]. Вхід в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] 05.09.2024 з вказаного нетипового мобільного пристрою IPhone11,6, операційна система IOS, версія 17.6.1, ІMEI - [NUMBER], здійснювався в період часу 05.09.2024 з 18:28:32 до 18:36:15 з номеру SIM-картки [NUMBER] . В період часу 05.09.2024 з 18:37:37 до 19:58:32 вхід здійснювався з вказаного нетипового мобільного пристрою IPhone11,6, операційна система IOS, версія 17.6.1, EMEI- [NUMBER], але вже з іншого номера SIM-карти [NUMBER] , тобто було здійснено зміну фінансового номера телефону і логіна відповідно клієнта [PERSON] 05.09.2024 о 18:28:29 зафіксовано зміну паролю входу в акаунт Приват24 [PERSON] . Зміна здійснювалась з SIM-картки [NUMBER] з мобільного пристрою Phone11.6, операційна система IOS, версія 17.6.1. Типова IP-адреса [NUMBER]. Підтвердження зміни паролю відбулось правильним введенням ПІН-коду за карткою [NUMBER] . 05.09.2024 о 18:37:01 зафіксовано зміну логіну в акаунті Приват24 з номеру [NUMBER] на [NUMBER] . Зміна логіна (фінансового номера телефону в акаунті Приват24) відбувається при введенні спочатку паролю, який надходить на первинний номер, а потім необхідно ввести пароль, який надходить вже на новий номер. Наведені обставини підтверджуються завіреними примірниками прінт-скрінів робочих сторінок програмного комплексу Банку та демонстрацією порядку зміни фінансового номеру телефону. Зміна паролю та логіну входу в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] відбулась за безпосередньою участю клієнта [PERSON] , оскільки смс-повідомлення надходили на її фінансовий телефон [NUMBER] , про втрату якого [PERSON] не заявляла. Наведені обставини підтверджуються завіреними примірниками прінт-скрінів робочих сторінок програмного комплексу Банку, що додаються. Перелічені вище видаткові операції здійснювались за допомогою технології NFC Apple Pay. Картка № [NUMBER] підв`язана до Apple Pay 05.09.2024 р. о 18.50 год, а картка [NUMBER] о 19:18 год. За матеріалами кримінального провадження, яке було зареєстроване за заявою клієнта [PERSON] за №12024141390000906 за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України жодних вимог чи ухвал зі сторони слідчих органів до АТ КБ «Приватбанк» не надходило. Отже, в АТ КБ «ПриватБанк» наявні підстави стверджувати, що 05.09.2024 [PERSON] розголосила конфіденційну інформацію третім особам, що дало їм змогу отримати доступ до її акаунту Приват24. Надалі, за допомогою [PERSON] треті особи змінили пароль входу в акаунт Приват24, а потім і логін (фінансовий номер телефону) входу в акаунт Приват24. Наведене зумовило зняття 05.09.2024 року з двох карт [NUMBER] та [NUMBER] позивача коштів на загальну суму 90 000,00 грн. Заява до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, як і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є судовим рішенням, яке набрало законної сили, а обставини, встановлені у ньому, становили би преюдицію. Подання заяви про вчинення кримінального правопорушення і факт внесення відомостей до Реєстру є задокументованими актами фіксації певних обставин, які не мають наперед визначеної оцінки. З врахуванням наведеного, АТ КБ «ПриватБанк» доведено, що позивачка, як користувач послуг банку своїми діями сприяла втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, котрі згодом вирішили оспорити до суду. З огляду на викладене, відшкодування як знятих з картки коштів, так і відсотків, якщо такі нараховувались АТ КБ «Приватбанк», повинна нести винна особа в кримінальному провадженні, яке було зареєстроване за заявою [PERSON] за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України. Станом на цей час правоохоронними органами така особа встановлена, про що відомо позивачці та її представнику. Звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Щодо блокування акаунту Приват24, яке мало місце 05.09.2024 р. о 19:44:22 , то таке відбулось за ініціативи підрозділу банку eantifraud. Правила роботи eantifraud з приводу причин блокування є таємницею, якою володіє виключно підрозділ Банку eantifraud. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що 05.09.2024 з картки/рахунку [PERSON] № [NUMBER] здійснено такі видаткові операції щодо зняття коштів (готівки), а саме: о 19:06:38 в сумі 20 000 грн через банкомат DN00 у м. Кривий Ріг, о 19:10:33 в сумі 18 500 грн. через банкомат 6893200 у м. Кривий Ріг; о 19:11:30 в сумі 18500 грн через банкомат 6893200 у м. Кривий Ріг. Отже, 05.09.2024 з картки № [NUMBER] здійснено видаткових операцій на суму 56 000 грн, що підтверджується виписками АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 14, 42). Окрім цього, як видно з виписки АТ КБ «Приватбанк» від 16.09.2024 №С8СР05R870TL7NDC, з картки/рахунку [PERSON] № [NUMBER] здійснено такі видаткові операції щодо зняття коштів (готівки), а саме: о 19:26:32 в сумі 20 000,00 грн + комісія 800,00 грн через сторонній банком АТМ5332 DP DZERZH BRAN; о 19:39:06 в сумі 10000 грн + комісія 400 грн; о 19:39:47 в сумі 10000 грн + комісія 400 грн; та о 19:40:28 в сумі 10000 грн + комісія 400 грн через сторонній банком АТМ3994 OTP BANK. Отже, 05.09.2024 з картки № [NUMBER] здійснено видаткових операцій на суму 52 000,00 грн (а.с. 13, 42). Здійснення вказаних операцій з картки № [NUMBER] відбулося за рахунок кредитних коштів, у зв`язку з чим банк також списав з позивача комісію. Окрім цього, як видно з витягів із застосунку «Приват24» 05 вересня позивачці [PERSON] надійшли повідомлення про те, що за картками позивачки 5*39 та 4*06 зафіксовано підозрілі операції, що могли виявитись шахрайськими, та з метою безпеки картки було тимчасово заблоковано. 03.10.2024 [PERSON] зверталась до АТ КБ «Приватбанк» із заявою щодо визнання помилковими (нечинними) платіжних операцій (транзакцій) щодо зняття грошових коштів 05 вересня 2024 року, а саме: 05.09.2024 о 19:06 в розмірі 20 000 грн, 05.09.2024 о 19:10 в розмірі 18 500 грн, 05.09.2024 о 19:11 в розмірі 18 000 грн з платіжної картки Приватбанк [NUMBER] та 05.09.2024 о 19:26 в розмірі 20 000 грн, 05.09.2024 о 19:39 в розмірі 10 000 грн, 05.09.2024 о 19:39 в розмірі 10 000 грн, 05.09.2024 о 19:40 в розмірі 10 000 грн з кредитної картки Приватбанк [NUMBER] ; зарахування грошових коштів у розмірі 56 500 гривень на рахунок клієнта [PERSON] , що списані з рахунку клієнта 05.09.2024; а також скасування кредитної заборгованості [PERSON] у розмірі 52 000 гривень, яка утворилась на наслідками вищевказаних операцій від 05 вересня 2024 року. Однак, АТ КБ «Приватбанк» жодної відповіді позивачу не надав. Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024141390000906 від 17.09.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що 17.09.2024 до Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області із заявою звернулась [PERSON] , яка просила вжити заходи до невідомої особи, яка 05.09.2024 в період часу з 19:06 до 19:43, представившись працівником ПрАТ «Київстар», здійснила дзвінки з номерів [NUMBER] та [NUMBER] на номер потерпілої [NUMBER] та під приводом оформлення електронної сім карти шляхом зловживання довірою, з використанням ЕОТ, заблокувала сім карту потерпілої, після чого заволоділа грошовими коштами [PERSON] з платіжної картки Приватбанк № [NUMBER] на загальну суму 56 500 грн та з кредитної картки Приватбанк № [NUMBER] коштами на загальну суму 52 000 грн (а.с. 12). Із відповіді Слідчого СВ ДРУП №2 ГУ НП в Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження №1202414139000906 об`єднано до кримінального провадження №12023020100000371 за ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 182, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України та направлено з обвинувальним актом до Центрального-Міського районного суду м. Кривий Ріг. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Центральним-Міським районним судом м. Кривий Ріг здійснюється розгляд кримінального провадження №12202300201000003371 від 25.07.2023 за обвинувальним актом відносно обвинувачених [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України, [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України. Згідно з ч. 1 ст. 1071 Цивільного кодексу України Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» помилкова платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини надавача платіжних послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно). Неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Відповідно до ч. 10 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення неналежного платника (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника та сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку коштів за помилковою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Згідно з п. 164 постанови Правління Національного банк України власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивач [PERSON] , будучи за її згодою допитаною як свідок, надала показання про те, що під час перебування за межами України не змогла здійснити розрахунок карткою «Приватбанк». З мобільного телефону доступ до картки відновити теж не змогла через блокування сім-карти з номером телефону [NUMBER] , та «зламаний» акаунт. Зазначила, що представник оператора Київстар інформацію щодо блокування її номеру не надав, оскільки вона телефонувала з іншого номера телефону. Також їй не вдалось відновити доступ до карток Приватбанк, здійснивши дзвінок з іншого номера телефону, від представника банку дізналась лише те, що її картку заблоковано через неправомірні дії, здійснені з такою, без пояснення причин. Надалі, прибувши на територію України, відновила вищевказаний номер телефону, за яким їй надано виписки з карток Приватбанк. Про зняття її особистих та кредитних коштів із рахунків «Приватбанк», що мали місце 05.09.2024, дізналася під час отримання виписки за рахунками у відділенні банку. Зняття коштів відбулось у м. Кривий Ріг, в той час як позивачка перебувала за межами України. Повідомлення від АТ КБ «Приватбанк» щодо зміни паролю входу не отримувала на номер телефону, пін-код картки нікому не повідомляла. Про зміну паролю входу з використанням пін-коду картки дізналась з листа банку, отриманого електронною поштою. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 13.05.2015 у справі №6-71 цс15 зазначив, що «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину особи як підставу цивільно-правової відповідальності. Висновки судів про те, що операції щодо зняття з платіжної картки особи спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки, а умовами договору від 5 лютого 2010 року передбачено обов`язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, що виключає можливість задоволення позову про стягнення з банку на користь позивача спірної суми, є помилковими, оскільки такі висновки судів не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року в справі 766/19614/18 (провадження № 61-19350св19) вказано, що: «суди попередніх інстанцій вважали недоведеним те, що особа ініціював збільшення кредитного ліміту за своїм картковим рахунком, здійснював спірні грошові перекази, а також що про ці операції його було повідомлено у момент їх вчинення. Встановивши такі обставини та врахувавши відсутність доказів того, що особа своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення нарахування процентів та штрафних санкцій особа по кредитній картці № [NUMBER] на розмір заборгованості 31712 грн, яка виникла у зв`язку із неправомірним списанням без його волевиявлення кредитних коштів та подальшим нарахуванням на цю суму процентів і штрафних санкцій. Аналогічна правова позиція викладена у зокрема постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 2 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19). Колегія суддів також погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність транзакцій, які були здійснені в період із 02 год 32 хв по 04 год 14 хв 16 квітня 2018 року з використанням платіжної картки особи, у зв`язку із чим залишок коштів по цій картці підлягає відновленню. Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я особи, не є підставою для відмови у задоволенні позову». З огляду на викладене, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно підтверджують, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від її імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] підтвердила, що користується мобільним номером телефону [NUMBER] , який є її фінансовим номером у АТ КБ «Приватбанк», такий остання використовує для входу в акаунт Приват24. Проте, як випливає з прінт-скрінів робочих сторінок програмного комплексу АТ КБ «Приватбанк», 05.09.2024 мало місце вхід в акаунт Приват24 [PERSON] з 18:28:32 по 19:58:32 з мобільного пристрою IPhone11,6, з номера мобільного телефону SIM-карти [NUMBER] . Перелічені вищевказані видаткові операції здійснювались за допомогою технології NFC Apple Pay. Картка № [NUMBER] підв`язана до Apple Pay 05.09.2024 р. о 18.50 год, а картка № [NUMBER] о 19:18 год. Позивачка стверджує, що не ініціювала та не здійснювала 05.09.2024 операцій зі зняття готівки з належних їй рахунків у АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] та № [NUMBER] , а грошових коштів за результатами здійснення цих операцій не отримувала. Окрім цього, не сприяла втраті, незаконному використанню персональних даних або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Звернення позивачки до банку з приводу блокування карти та повідомлення про неправомірне списання коштів, а також звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення щодо неї незаконних дій, свідчать про те, що у позивачки не було волевиявлення на вчинення таких перерахувань та списань. В свою чергу, відповідач АТ КБ «Приватбанк» не підтвердив належними і допустимим доказами обставини, які б беззаперечно доводили, що [PERSON] як користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей за її картками № [NUMBER] та № [NUMBER] , її особистого рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка надала змогу ініціювати платіжні операції 05 вересня 2024 року у період часу з 19:06 год. до 19:43 год. щодо зняття грошових коштів у загальному розмірі 108500 грн. В ході розгляду справи представник відповідача повідомила, що 05.09.2024 о 19:44 мало місце блокування акаунту Приват24, яке відбулося за ініціативи банку через підозрілу активність «eantifraud» щодо фінансових транзакцій. Проте роботи eantifraud з приводу причин блокування є таємницею, якою володіє виключно підрозділ Банку, розкриття такої можливо лише в порядку передбаченому вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідачем не обґрунтовано причини блокування акаунту позивачки лише після певного обсягу транзакцій, хоча такі відбувались протягом незначного періоду часу та з різних держав. Саме банк повинен довести, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У разі недоведеності обставин, які беззаперечно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи те, що в ході судового розгляду не доведено, що позивачка [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, позовні вимоги необхідно задоволенню. Оскільки споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав (частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів») судовий збір у розмірі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved