Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті з 01.04.2018 по 01.05.2025 послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії, що надавалися за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 50136,68 грн, тобто по 25068,34 грн з кожного та витрати зі сплати судового збору в сумі 3028, 00 грн, тобто по 1514, 00 грн з кожного. В обґрунтування вимог вказано, що позивачем надаються послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Квартира є спільною частковою власністю відповідачів та належить кожному з останніх в розмірі по 1/2 частки. Відповідачі за період 01.04.2018 по 01.05.2025 не сплачують у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 50136,68 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.05.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 18). Від відповідачів відзиву/відзивів на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачам в порядку, визначеному ЦПК України, однак такі документи повернулися до суду неврученими адресатам з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що квартира\~ [ADDRESS] є спільною частковою власністю відповідачів та\~належить останнім\~по 1/2\~частки кожному,що підтверджується інформаційною довідкою №423762079 від 23.04.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 3). Згідно довідки про склад сім`ї та інформації ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Комунальним підприємством «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради надавалися послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.04.2018\~по 01.05.2025 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 50136,68 грн (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що до житлово-комунальних послуг, зокрема, належить послуга з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до положення п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Квартира [ADDRESS] під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідачі, як співвласники, не відмовилися у встановленому законом порядку, отже, вони зобов`язані нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживав власник у цій квартирі чи ні. Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17). Згідно з ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу). Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц). Беручи до\~уваги те,\~що відповідачі\~ є співвласниками житлового приміщення з визначеними частками, то з кожного з них підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії відповідно до розміру частки кожного в спільній частковій власності. Виходячи із фактичних обставин справи, суд стягує з відповідачів заборгованість пропорційно до розміру її частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, яка становить по 1/2 ідеальної частини, тобто у розмірі по 25068,34 грн з кожного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 3028, 00 грн, а саме по 1514, 00 грн з кожного.

Outcome: approved