Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

15 травня 2025 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] за рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.07.2022 року у справі №488/2778/21, та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на даний час присуджених до стягнення рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.07.2022 року розмір аліментів є недостатнім для забезпечення розвитку дитини, належного рівня її життя, витрати на дитину з віком постійно зростають. Вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів, що суттєво не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. Ухвалою від 13 травня 2025 року зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27 червня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, сформований адвокатом Руснаковою Т.А. Відповідно до відзиву, відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що з 2023 року у відповідача значно погіршився стан здоров`я, [INFO] у нього народилась донька [PERSON] , [INFO] відповідачем укладено шлюб та теперішній час його дружина знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності терміном 24 тижні. З наведених підстав відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяві і просила її задовольнити. Звернула увагу на те, що відповідачем надані довідки про стан здоров`я, проте з виписки з Пенсійного фонду України не вбачається що він хворів. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 24 липня 2013 р. Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.07.2022 у справі № 488/2778/21, яке набрало законної сили 06.08.2022, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи з 29.07.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Окрім цього, згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року). А в силу ч.3 ст.181 СК України саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] у 2023, 2024, 2025 роках перебував на стаціонарному лікуванні (виписка № 189 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ДНУ «Центр інноваційних медичних НАН України»; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 09863 Тернопільської комунальної лікарні №2; виписний епикриз із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1860/125). Також встановлено, що [PERSON] працює та отримує заробітну плату, яка, за період з січня по квітень 2025 року склала 93054,08 грн., що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу та відповіддю № 1679544 від 19.08.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів. [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (актовий запис про народження № 1817). Відповідно до довідки КНП ММР «Міська лікарня №1» від 10.06.2025 [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності на 18 червня 2025 р., термін вагітності 24 тижні. 24 червня 2025 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (копія свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 24 червня 2025 року). Враховуючи наведені обставини, а саме стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність на утриманні малолітньої дитини та вагітної дружини, виходячи із засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, судом визнається необхідним та достатнім зміна розміру аліментів на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалюючи таке рішення суд також бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів та зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин суд вважає, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням у справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial