Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Процедура (рух справи): Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з АТ "Страхова компанія "Країна" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів в сумі 47 131,49 грн. В уточненій позовній заяві від 12.07.2024 року позивач просив стягнути солідарно з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] 47131,49 грн. страхового відшкодування наслідків дорожньо-транспортної пригоди та 3000 грн. витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи та 7000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. В уточненій позовній заяві від 13.09.2024 року позивач просив стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» 47131,49 грн. страхового відшкодування наслідків дорожньо-транспортної пригоди, та 25000 грн. моральної шкоди. Також, просив стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та страховим відшкодуванням шкоди у розмірі 20884,66 грн. та 25000 грн. моральної шкоди. Також, просив стягнути солідарно з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 19 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року залучено до участі у справі співвідповідачів - [PERSON] та ПрАТ "СК "Універсальна". Ухвалою суду від 19 травня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - залишено без розгляду. Позивач, представник позивача та третя особа подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05.02.2023 року в м. Світловодську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (страховий поліс АР/2801564 від 30.05.2022 р., СК «Країна»), який належить [PERSON] , та транспортного засобу Daewoo\~Lanos\~д.н.з.\~ [NUMBER] під управлінням [PERSON] , чия цивільно- правова відповідальність була забезпечена ПрАТ «СК «Універсальна» відповідно до Полісу № ЕР 208631980. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експерта Макієнка О.М. № 01/09/23 за результатами проведень транспортно-товарознавчого дослідження від 22.09.2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобілю Volkswagen\~д.н.з.\~ [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала: 48631 грн. 49 коп. У полісі [PERSON] франшизу зазначено у розмірі 1500 грн. 00 коп, які було сплачено [PERSON] на користь позивача. Таким чином, загальна сума завданої позивачу майнової шкоди складає 47131 грн. 49 коп. - з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. У заяві про уточнення позовних вимог від 13.08.2024 року (Том 2 а. с. 46-53) представник позивача додатково вказує, що згідно з висновком експерта О.М. Макіенко від 22.09.2023 року - вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen\~д.н.з.\~ [NUMBER] становить 69516 грн. 15 коп. Таким чином різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром завданого матеріального збитку становить: 69516.15 - 48631.49 = 20884,66 грн. Якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач вважає, що на відповідачку [PERSON] , як вину особу в ДТП покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, тому підлягає стягненню з неї різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страховим відшкодуванням у розмірі 20884,66 грн. Крім того вказує, що внаслідок ДТП [PERSON] завдано крім майнової шкоди, внаслідок ДТП позивачка також зазнала сильних душевних хвилювань, її порядок життя був порушений тим, що сталося. Завдана [PERSON] моральна шкода полягає у порушенні її психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв' язку з пошкодженням автомобіля, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я, також зазначає, що [PERSON] є інвалідом III групи, тому обмеження у використанні нею автомобіля негативно вплинули на стан її здоров`я. Позивачка була змушена звернутися до адвоката, експерта та проводити консультації і експертизу з розрахунками (які відмовилася надавати СК «Країна»), витрачати багато додаткового часу та коштів, що теж викликало моральні переживання та негативно впливало на стан її здоров`я. Підставою стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди, є те на те, що внаслідок протиправних дій відповідачів нею понесені матеріальні збитки. Просить стягнути з відповідачів у загальному розмірі 50 000 п`ятдесят тисяч грн. 00 коп., що є належним та співмірним відшкодуванням у даному випадку. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Аргументи відповідача, АТ "Страхова компанія "Країна": Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. В обґрунтування відзиву зазначив, що 23.01.2024 р.\~АТ «СК\~«Країна» направило\~позивачу листа,\~яким повідомило,\~що оскільки\~станом на\~22.01.2024\~р.\~не погоджено\~розмір нарахованого\~АТ «СК\~«Країна» страхового\~відшкодування,\~то у\~відповідності до\~п.\~4.1.2.\~Протоколу №\~12/2018\~від 04.01.2018\~р.\~засідання Ради\~з питань\~прямого врегулювання\~збитків,\~суттєвою умовою\~-\~можливості отримання\~Потерпілим відшкодування\~збитків у\~Страховика потерпілого\~в системі\~ПВЗ є\~погодження потерпілим\~суми нарахованого\~страхового відшкодування.\~У випадках,\~якщо потерпілий\~не погоджується\~з сумою страхової виплати, визначеної страховиком потерпілого, страховик потерпілого - АТ «СК «Країна» не має правових підстав здійснювати таку виплату в системі прямого врегулювання збитків. Тобто, враховуючи, що не було погоджено із потерпілою особою суми страхового відшкодування, з урахуванням положень Угоди про пряме врегулювання збитків, особою, яка зобов`язана здійснити виплату страхового відшкодування, є Страховик відповідального, тобто ПрАТ «СК «Універсальна», про що Позивача повідомлено листом від 23.01.2024 р. Таким чином, з врахуванням приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Угоди про пряме врегулювання збитків, вважає, що позивачем подано позов, не до тієї особи, яка має відповідати за поданим позовом, у свою чергу, на даний час відсутні правові підстави для стягнення страхового відшкодування, у судовому порядку з АТ «СК «Країна», оскільки АТ «СК «Країна» не є неналежним відповідачем. Крім того відповідач заперечує про стягнення з нього витрат на правничу правову допомогу оскільки вони є завищеними, щодо витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження на суму 3 000,00 грн, зазначає, що оскільки АТ «СК «Країна» було вчасно оглянуто пошкоджений транспортний засіб, тому страховик не зобов`язаний приймати звіт, наданий потерпілою особою, для визначення розміру шкоди. В судовому засіданні представник відповідача Усенко А.М. просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки страхова компанія не несе відповідальність перед позивачем. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надав. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог до предмета спору [PERSON] : Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Встановлені судом обставини справи: 30.05.2022 р. між АТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2801564. забезпечений транспортний засіб Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , з встановленою страховою сумою на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн., франшиза - 2 600,00 грн. 07.02.2023 р. АТ «СК «Країна» було отримано повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду від страхувальника - потерпілого (пряме врегулювання збитків). 11.02.2023 р. представником АТ «СК «Країна» в присутності довіреної особи - [PERSON] було здійснено огляд автомобіля Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , та зафіксовано виявлені пошкодження, про що було складено акт огляду транспортного засобу. 05 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. в м.Світловодськ по вул. Б.Хмельницького, 160, сталася ДТП з участю водія [PERSON] , яка керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія [PERSON] . Постановою Світловодського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~23\~лютого 2023\~року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. З постанови суду вбачається, що 05 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. в м.Світловодськ по вул. Б.Хмельницького, 160, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку. Вказаними діями водій [PERSON] порушила вимоги п. 12.1, 13.3 ПДР України. 07.07.2023 р. АТ «СК «Країна» отримало від позивача заяву з вимогою надання суми завданих збитків та розрахунку страхового відшкодування по транспортному засобу Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , серед додатків якої були копія паспорту останньої та копія постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2023 р. по справі № 401/404/23. У відповідь на отриману заяву позивача, 27.07.2023 р. АТ «СК «Країна» направило лист, яким повідомило про можливість ознайомитися із документами, на підставі яких Страховиком попередньо було визначено розмір збитку, пов`язаний із пошкодженням транспортного засобу. Також запропоновано погодити розмір страхового відшкодування у сумі 34 305,35 грн. відповідно до п. 4.1.2. Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 р. засідання прямого врегулювання збитків. 19.12.2023 р. АТ «СК «Країна» отримало від позивача листа за яким останньою зазначалося про незгоду із запропонованою сумою страхового відшкодування у розмірі 34 305,35 грн. Також в цей же день, тобто 19.12.2023 р., позивачем надано до АТ «СК «Країна» заяву на виплату страхового відшкодування (пряме врегулювання збитків). 19.01.2024 р. АТ «СК «Країна» отримало від позивача заяву, якою остання наполягала на виплаті страхового відшкодування у відповідності до виконаного на замовлення останнього висновку експерта № 01/09/23 від 22.09.2023 р. з якого вбачається що за результатами транспортно-товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen д.н.з. [NUMBER] становить 48631,49 грн. Позивачем на адресу відповідача направлено заяву щодо погодження розміру врегулювання збитків (пряме врегулювання збитків), де зазначалося, що остання погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 47 131,49 грн. 23.01.2024\~р.\~АТ «СК\~«Країна» направило\~позивачу листа,\~яким повідомило,\~що оскільки\~станом на\~22.01.2024\~р.\~не погоджено\~розмір нарахованого\~АТ «СК\~«Країна» страхового\~відшкодування,\~то у\~відповідності до\~п.\~4.1.2.\~Протоколу №\~12/2018\~від 04.01.2018\~р.\~засідання Ради\~з питань\~прямого врегулювання\~збитків,\~суттєвою умовою\~-\~можливості отримання\~потерпілим відшкодування\~збитків у\~Страховика потерпілого\~в системі\~ПВЗ є\~погодження потерпілим\~суми нарахованого\~страхового відшкодування.\~У випадках,\~якщо потерпілий\~не погоджується\~з сумою страхової виплати, визначеної Страховиком потерпілого, Страховик потерпілого - АТ «СК «Країна» не має правових підстав здійснювати таку виплату в системі прямого врегулювання збитків. Оцінка суду: Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною другою цієї статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. цього 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Саме такий правовий висновок щодо застосування вказаних норм викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18). При цьому, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»\~та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Згідно із\~статтею 1194 ЦК України\~особа,\~яка застрахувала\~свою цивільну\~відповідальність,\~у разі\~недостатності страхової\~виплати (страхового\~відшкодування)\~для повного\~відшкодування завданої\~нею шкоди\~зобов`язана\~сплатити потерпілому\~різницю між\~фактичним розміром\~шкоди і\~страховою виплатою\~(страховим\~відшкодуванням).\~Відтак,\~відшкодування шкоди\~особою,\~відповідальність якої\~застрахована за\~договором обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~можливе за\~умови,\~що згідно\~з цим\~договором або\~Законом України\~"Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи\~розмір завданої\~шкоди перевищує\~ліміт відповідальності\~страховика.\~В останньому\~випадку обсяг\~відповідальності страхувальника\~обмежений різницею\~між фактичним\~розміром завданої\~шкоди і\~сумою страхового\~відшкодування.\~Відповідно до\~норм процесуального\~законодавства висновки\~Великої Палати\~Верховного суду\~України повинні\~враховуватися іншими\~судами при\~розгляді подібних\~справ та\~застосуванні норм права. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. При цьому відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18). Згідно зі\~статтею 12 Закону № 1961-IV\~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6.\~статті 36 Закону № 1961-IV). У постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що «відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою [PERSON] страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаний із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». У\~статті 540 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 541 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Тлумачення статей\~540\~та\~541 ЦК України\~дає підстави для висновку, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому стягувач у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість, солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Суд звертає увагу, що сума страхового відшкодування не була погоджена з позивачем, на чому наполягає сторона позивача та не було спростовано відповідачем, а тому в розумінні\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідним є замовлення і проведення саме експертизи, висновок якої є належним доказом на підтвердження розміру спричинених збитків у правовідносинах пов`язаних з відшкодуванням шкоди. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Висновок суду: Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відмову у виплаті страхового відшкодування представник АТ "СК "Країна" пояснює тим, що 19.12.2023 року АТ «СК «Країна» отримало від позивача листа за яким останньою зазначалося про незгоду із запропонованою сумою страхового відшкодування у розмірі 34 305,35 грн. Також в цей же день, тобто 19.12.2023 р.. позивачем надано до АТ «СК «Країна» заяву на виплату страхового відшкодування (пряме врегулювання збитків). 19.01.2024 р. АТ «СК «Країна» отримало від позивача заяву, якою остання наполягала на виплаті страхового відшкодування у відповідності до виконаного на замовлення останнього висновку експерта N0 01/09/23 від 22.09.2023 р. Серед додатків цієї заяви Позивачем надано заяву щодо погодження розміру врегулювання збитків (пряме врегулювання збитків), де зазначалося, що остання погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 47 131,49 грн. 23.01.2024 р. АТ «СК «Країна» направило позивачу листа, яким повідомило, що оскільки станом на 22.01.24 р. не погоджено розмір нарахованого АТ «СК «Країна» страхового відшкодування, то у відповідності до п. 4.1.2. Протоколу N0 12/2018 від 04.01.2018 р. засідання Ради з питань прямого врегулювання збитків, суттєвою умовою можливості отримання Потерпілим відшкодування збитків у Страховика потерпілого в системі ПВЗ є погодження потерпілим суми нарахованого страхового відшкодування. У випадках, якщо потерпілий не погоджується з сумою страхової виплати, визначеної Страховиком потерпілого, Страховик потерпілого - АТ «СК «Країна» не має правових підстав здійснювати таку виплату в системі прямого врегулювання збитків. Тобто, враховуючи, що не було погоджено із потерпілою особою суми страхового відшкодування, з урахуванням положень Угоди про пряме врегулювання збитків, особою, яка зобов`язана здійснити виплату страхового відшкодування, є Страховик відповідального, тобто ПрАТ «СК «Універсальна», про що Позивача повідомлялося листом від 23.01.2024 р. Також АТ "СК «Країна», зазначало, що з урахуванням приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Угоди про пряме врегулювання збитків, позивачем подано позов, не до тієї особи, яка має відповідати за поданим позовом, у свою чергу, тому відсутні правові підстави для стягнення страхового відшкодування, у судовому порядку з АТ «СК «Країна», оскільки останнє не є належним відповідачем. Проте, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] робила спроби отримати від страховика документальне підтвердження розрахунку страхового відшкодування, щоб погодити його розмір, проте страхова компанія відмовляла безпідставно [PERSON] надати документи про встановлення розміру страхового відшкодування, що і змусило позивача звернутися до незалежного експерта для оцінки завданої шкоди транспортному засобу позивача внаслідок ДТП. Так, відповідно до пункту 35.3 статті 35 Закону, особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний : у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав , визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). При цьому,\~у разі\~якщо заява\~про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати ), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Рішення про\~відмову у здійсненні страхового\~відшкодування АТ\~"СК\~«Країна» прийняла\~23.01.2024\~року (лист №474/24). Вказаний лист отримано позивачем в останній день річного терміну, в межах якого у позивача було право звернутися до страхової компанії винуватця ДТП ПрАТ «СК «Універсальна». СК «Країна» ні письмово, ні в інший спосіб не роз`яснила [PERSON] про необхідність звернення до страхової винуватця у випадку непогодження з розміром страхового відшкодування по програмі ПВЗ. З огляду на викладене, непогодження суми страхового відшкодування позивачем відбулось через неправомірні дії страховика СК «Країна», що полягали у неознайомленні страхувальника з розрахунком страхового відшкодування та затягування прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, що позбавило [PERSON] можливості отримати страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Універсальна». Згідно з висновком експерта О.М. Макієнко від 22.09.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen\~д.н.з.\~ [NUMBER] становить 69516 грн. 15 коп. Враховуючи викладене позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід задовольнити ,та стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь [PERSON] 47131 грн. 49 коп. страхового відшкодування наслідків дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром завданого матеріального збитку (страхового відшкодування) становить: 69516,15 - 48631,49 = 20884.66 грн. Суд враховує, що вина відповідача [PERSON] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого завдано позивачу майнової шкоди в результаті ДТП. Доведена, оскільки постанова Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №401/404/23 від 23.02.2023 р. має преюдиційне значення, відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та страховим відшкодуванням шкоди у розмірі 20884 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 66 коп. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає. Так, стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. В підтвердження завдання моральної шкоди позивач [PERSON] посилається на заподіяння душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, що негативно вплинуло на його моральний стан, викликало погіршення сну та постійне нервове напруження. Позивачем доведено, що в результаті ДТП відповідачкою [PERSON] було завдано моральної шкоди пошкодженням майна. Суд, виходячи із засад розумності та справедливості, обґрунтування спричинення позивачу моральних страждань та їх тривалості, вважає позовну заяву до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди обґрунтованою та співмірною обсягу завданих моральних страждань, а тому вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі суму в розмірі 3000 грн. Оскільки укладеним 30.05.2022 р. між АТ «СК «Країна» та [PERSON] договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2801564 не передбачено відшкодування моральної шкоди Страховиком, у позовній заяві в цій частині слід відмовити. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 13 500 грн. суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, 09 травня 2025 року між позивачем та Адвокатським Бюро «Романа Сацика» був укладений договір про надання правової допомоги № 1924. З додатку до договору вбачається, що загальна сума послуг адвоката становить - 6 500 грн. Оплату суми підтверджено відповідною квитанцією. Крім того до вступу у справу АБ «Романа Сацика» як представника позивача в даній справі брав участь інший представник адвокат Варавін Сергій Дмитрович, відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.02.2024 року. В матеріалах справи міститься договір, детальний опис робіт та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та квитанція про сплату послуг від 09.04.2024 року, згідно яких [PERSON] понесла витрати на правову допомогу у сумі 7000 грн. Отже, загальні витрати позивача на правову допомогу у справі №401/365/24 склали: 6 500+7000 =13 500 грн. Враховуючи складність справи та виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути на користь позивача 13500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial