Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Виконкому Саксаганської районної в місті ради та просить суд встановити їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на поважність пропуску строку. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що [INFO] померла її мати, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, вона отримала відмову у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважність пропуску обґрунтовує наявністю захворювань та перенесених оперативних втручань, що потребували ретельного дослідження та медикаментозного лікування, а згодом тривалої реабілітації організму, а також смертю сина [INFO] і чоловіка 07 березня 2025 року, що позбавило її можливості вчасного звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Тому з метою захисту спадкових прав, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 15 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судовому засіданні 10 липня 2025 року представник позивача адвокат Дербін Д.О. вимоги позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. У подальшому звернувся до суду із заявою про закінчення розгляду справи за його та позивача відсутності. Представник відповідача Виконкому Саксаганської районної у місті ради Карповська Н.О. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду . Свідок [PERSON] у судовому засіданні 10 липня 2025 року суду пояснила, що позивачка [PERSON] її тітка, а [PERSON] то її бабуся, яка померла [INFO] . Через чотири дні після смерті [PERSON] , позивачка потрапила в реанімацію з повідом на цілий місяць, потім почалися проблеми зі здоров`ям, пов`язані з пересеним захворюванням повідом, у тітки впав зір, тому вона фізично не могла дійти до нотаріуса. 10 та 16 квітня 2024 року вона перенесла операції на очах, у жовтні 2023 року та серпні 2024 року операцію на колінах. Крім того, тітка [PERSON] займалася доглядом за своїми сином та чоловіком, які були в безпорадному стані та згодом померли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 10 липня 2025 року суду пояснила, що позивачка [PERSON] її подруга більше 20 років, знала також її матір [PERSON] , яка хворіла і позивачка її доглядала. [PERSON] померла [INFO] від ковіду, на який захворіла потім і [PERSON] , лікуючись у першій міській лікарні більше місяця. Крім того, у неї були проблеми із зором та ногами, вона перенесла декілька операцій на очах та колінах. Син позивачки був прикутий до ліжка, у її чоловіка теж були проблеми із зором і серцем, тому вони потребували сторонньої допомоги. У 2021 році помер син позивачки, згодом помер її чоловік, тільки тоді вона змогла зайнятися спадковими питаннями. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 22 копія свідоцтва), за життя якій на підставі свідоцтва про право власності на житло належала частка квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27 копія свідоцтва). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша, друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом (а.с. 18-21 копії свідоцтв, витягів), звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М. від 06 травня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку у шість місяців, встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 24 копія постанови). Згідно наданого на виконання ухвали суду повідомлення приватного нотаріуса Кульбіди Є.М., спадкову справу після смерті [PERSON] ним не було заведено, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, крім позивачки, ніхто не звертався, однак у зв`язку з пропуском строку для звернення до нотаріальної контори із заявою, ним відмовлено [PERSON] у видачі свідуцтва про право на спадщину. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). Указана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23), від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21 (провадження № 61-11195св22). Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (постанови Верховного суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19). У постанові від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21 (провадження № 61-11195св22) Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. При цьому суд враховує також позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) де зазначено, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину … а тому пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України і не підлягає застосуванню. Вирішуючи спір по суті, суд враховує тривале лікування та оперативні втручання відносно позивача [PERSON] , що підтверджується наданими до суду медичними документами (виписками з медичних карт жовтень-листопад 2020 року, жовтень 2023 року, вересень 2024 року, листки непрацездатності, виписки з медичних карт за квітень 2022 року, медичні договори на проведення оперативних втручань та поставку медикаментів для реабілітації, розшифровок медичних досліджень, копії лікарських свідоцтв про смерть сина та чоловіка позивачки, тощо) та реабілітацію після хвороби позивачки, що позбавляло її за станом здоров`я у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Тому враховуючи викладені обставини та наявність причин пропуску установленого законом строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, суд вважає можливим задовольнити вимоги. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved