Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

30.04.2024 року представник позивача Коваленко Я.О., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності від 21.07.2023 року строком діє до 31.12.2024 року (а.с.56), звернулася до Малиновського районного суду\~ м.Одеси через підсистему "Електронний суд" із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №1158-6750 від 19.02.2023 року у розмірі 42 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., мотивуючи тим, що 19 лютого 2023 року між сторонами за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних системи позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1158-6750, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2818, для підписання Кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 8 500,00 гривень; строк кредитування 300 днів; заявлений строк (базовий період) 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00% в день. Так, як позивач не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», тому кредитні кошти перераховувалися АТ КБ «Приватбанк» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач не вперше оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредити були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 20 березня 2024 року у зв`язку з порушенням зобов`язань по Кредитному договору, відповідач має заборгованість в розмірі 84 405,00 грн., яка складається з: 8 500,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 75 905,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 41 905,00 грн. за умови погашення заборгованості в розмірі 42 500,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цім позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21.06.2024 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. 10.10.2024 року до суду надійшов через систему "Електронний суд" відзив представника відповідача - Тарабака Є.А, яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії АЕ №1320841 від 27.09.2024 (а.с.81), в якому представник також просила надіслати справу за підсудністю. Відзив обґрунтовано тим, що укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1158-6750 від 19.02.2023 року є договором про споживчий \~ \~ \~ \~кредит. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують повноваження Резуєва Є.В., який діяв від імені Товариства під час укладення договору. Також в кредитному договорі не зазначено мобільний номер телефону, на який було отримано пароль для ідентифікації відповідача, тому не можливо дійти до висновку, що саме відповідач погодила даний кредит. Довідка про перерахування суми кредиту не може бути доказом виконання позивачем обов`язку з перерахування, так як вона не є платіжним документом. Позивач не підтверджує, що карта за номером 5375 41хх хххх 6482 належить відповідачу. Тобто позивач не надав достовірних доказів виконання ним переказу коштів за умовами Кредитного договору на користь відповідача. В позовній заяві не зазначається період за який нарахована дана сума, позивач не надав розрахунок нарахування відсотків. Сам договір про відкриття кредитної лінії не містить умов стосовно орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит, що є порушенням ЗУ «Про споживче кредитування». Таким чином на думку представника договір є неукладеним. Позичальнику не був надісланий оригінал договору. Щодо нарахування процентів представник звертає увагу суду, що положеннями ЦК України передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення, зокрема, у розмірі певного проценту за кожен день прострочення. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 34\~000,00 грн. не може бути задоволена судом, оскільки така сума має бути списана позивачем на підставі п.6 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» та п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Позивач вимагає стягнути з відповідача відсотки, що в чотири рази перевищує розмір тіла кредиту. Таке перевищення є несправедливим в сенсі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить принципам розумності та добросовісності. Вважає за необхідне врахувати той факт, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу. Вище вказане, на думку представника є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Справа після відкриття провадження надійшла до Болградського районного суду Одеської області за підсудністю 15.11.2024, та ухвалою прийнято до розгляду на стадії судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Поки справа перебувала в провадженні Болградського районного суду Одеської області ніяких заяв та клопотань від сторін не надходило. Представник позивача директор товариства Резуєв Є.В., якій діє як само представник товариства, надав разом з позовною заявою окреме клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.66). Відповідач [PERSON] та її представник Тарабака Є.А. до суду не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, представник у відзиві на позовну заяву від 10.10.2024 року просила проводити розгляд справи без участі відповідача та її представника. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 19 лютого 2023 року між ТОВ "Укр кредит фінанс" в особі директора Резуєва Є.В. та [PERSON] , 3754308220, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1158-6750 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.16-27). При цьому директор Товариства [PERSON] діяв на підставі Статуту. Пунктом 2.2. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Згідно з п.2.3 кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 500,00 гривень; останній календарний день першого Базового періоду 04.03.2023 року, з нарахуванням процентів за користування кредитом в сумі 2 975,00 грн. Базовий період надання кредитування складає 14 календарних днів (п.4.4.) строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту дата повернення 15.12.2023 року (п.4.8); заявлений строк 300 днів; стандартна процентна ставка 3,00% в день (п.4.6), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 85\~000,00 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 76\~500,00 грн. (п.4.10). Відповідно до п.5.2 договору позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути отриманий Кредит. Необхідно зазначити що, на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр кредит Фінанс» у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Укр кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг та основні кроки оформлення кредитної угоди за допомогою Веб-сайту з вищенаведеного порядку при укладенні договору. Відповідачем були здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А2818, для підписання Кредитного договору №1158-6750, Паспорту споживчого кредиту інформації, яка надається споживачеві для укладання договору про споживчий кредит. Як вбачається з довідки, наданої позивачем, ТОВ «Укр кредит фінанс» останній здійснив видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1158-6750 від 19.02.2023 року шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LiqPay на платіжну картку відповідача [NUMBER] у сумі 8 500,00 гривень (а.с.28), що також підтверджується повідомленням АТ «КБ «Приватбанк» про перерахування грошових коштів за кредитними договорами на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року де в переліку міститься платіж за спірним договором (а.с.61-65). Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору порушила вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за Кредитним договором. З наданого позивачем ТОВ «Укр кредит фінанс» розрахунку заборгованості видно, що заборгованість відповідача за кредитним договором №1158-6750 від 19.02.2023 року становить 84\~405,00 грн., що складається з заборгованості за тілом кредита 8 500,00 гривень, заборгованості за нарахованими процентами 75 905,00 гривень (а.с.49-51). Даний розрахунок має назву довідка про укладений договір, але він містить відомості щодо обрахування заборгованості за період з видачі кредиту 19.02.2023 року по 20.03.2024 року, з зазначенням відсотків, а також з якого вбачається, що відповідач жодних платежів на погашення кредиту не надавала. Встановлено, що розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов договору, а відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених обставин, а також розрахунку заборгованості. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмової форми укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 ( провадження № 61-7203св20). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про відкриття кредитної лінії №1158-6750 від 19.02.2023 року, вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2818. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. Так як відповідач [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів, банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, відсутність заперечень зі сторони, належним чином повідомленого відповідача - суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 42\~500,00 гривень, з врахуванням того, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 41\~905,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 42 500,00 грн. Суд відхиляє твердження сторони відповідача, що процента ставка є несправедливою і констатує, що розмір процентної ставки не перевищує встановленого законом розміру. Однак, як вбачається зі змісту кредитного договору, денна процентна ставка цього кредиту не перевищує зазначену законом. Суд також відхиляє твердження відповідача щодо несправедливості умов договору, вважає посилання представника відповідачки на положення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» безпідставними, з огляду на таке. Відповідно до ч.5 статті 18 Закону України якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Однак, відповідачем зустрічного позову про визнання положень Договору про відкриття кредитної лінії №1158-6750 недійсними, відповідно до положень статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не заявлено. Суд також відхиляє клопотання зменшення суми неустойки у розмірі нарахованих процентів, оскільки позивач позову про стягнення неустойки (штрафу, пені) не заявляв, а те, що представник помилково називає неустойкою, є процентами за користування грошовими коштами. Неустойка та проценти за користування коштами мають різну правову природу, і регулюються різними нормами права. Окрім цього суд не вбачає підстав для зменьшення розміру нарахованих процентів. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, в силу вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422.40 гривень, що був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.13). На підставі викладеного,

Outcome: approved