Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Коростишівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, за його змістом остання заповіла [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, і взагалі все те, що їй буде належить на момент смерті. За життя [PERSON] та [PERSON] уклали спадковий договір, за змістом цього договору [PERSON] після своєї смерті передає [PERSON] 71/100 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач володіє на праві приватної власності 29/100 частиною у праві власності на вказаний будинок. До складу спадкового майна, що залишилась після смерті матері входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,081 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 18225101100:01:012:0241, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 жовтня 2013 року № [NUMBER] . Вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності у позивача та [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав, позивач звернулась до нотаріуса, однак останній було відмовлено про неможливість видачі такого свідоцтва у зв`язку з тим, що частка померлої у праві власності на цю земельну ділянку не визначена. Оскільки нотаріально оформити свої спадкові права на земельну ділянку позивач не має можливості, тому звернулась до суду та просить: визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 71/100 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,081, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:012:0241, що належала померлій на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 18 жовтня 2013 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Коростишівська міська рада в судове засідання свого представника не направили, подано заяву відповідно до якої просили здійснювати розгляд справи у відсутність їх представника, щодо прийняття рішення по справі покладаються на розсуд суду. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його на підставі доказів наявних у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. Відповідно\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень\~статей 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Ступінь родинних стосунків [PERSON] та [PERSON] , як матері та дочки, підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № витягу 00000507585. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження; все своє майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що матиме законне право, заповіла [PERSON] , і вказана обставна підтверджується матеріалами справи, а саме копією заповіту від 10.12.2004 зареєстрованого в реєстрі за № 1-4326. 22.05.2009 [PERSON] та [PERSON] уклали спадковий договір про те, що [PERSON] після смерті передає у власність [PERSON] , належний їй на праві власності 71/100 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , вказана обставина підтверджується копією спадкового договору, який зареєстровано в реєстрі за № 1-1312. Згідно Свідоцтва про право власності та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:01:012:0241 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , і дана обставина підтверджується матеріалами справи. Позивач звернулась до державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Постановою нотаріуса № 02-31 від 04.10.2024 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером 1822510100:01:012:0241 площею 0,081 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18.10.2013 року, у зв`язку з неможливістю визначити її частку у праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно. Частки співвласників у праві спільної сумісної власності земельної ділянки не були визначені. Відповідно до частини третьої статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до положень статей 1216,1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1226\~ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з статтею 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до частини першої статті 368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України\~передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з частиною третьою статті 370\~ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною першою статті 364\~ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Статтею 357\~ЦК України передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За змістом частини першої статті 86\~ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 89\~ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. На підставі частини першої статті 120\~ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Положення статті 120\~ЗК України мають застосовуватися з врахуванням норм матеріального права, що визначають особливості регулювання права спільної сумісної власності. Як зазначалося вище, земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:01:012:0241, належить\~ [PERSON] та [PERSON] \~на праві спільної сумісної власності. Її поділ або виділення з неї окремих часток за життя не проводився, розмір її частки не визначався. Отже, [PERSON] була співвласником земельних ділянок, які належали двом особам на праві спільної сумісної власності без визначення часток, і це право перейшло до позивача. Дослідивши надані докази, давши їм оцінку в сукупності, та враховуючи те, що позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на вказану земельну ділянку, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, суд вважає позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved