Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

\~ТОВ «БРАЙТ\~ІНВЕСТМЕНТ» звернулося\~до Могилів-Подільського\~міськрайонного суду\~Вінницької області\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,\~посилаючись на\~те,\~що 26.03.2017 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2015083787, відповідно до якого відповідач отримав кредит на придбання товару та послуг. \~ \~ \~ \~24.03.2023\~року між\~АТ «ОТП\~Банк» та\~ТОВ "БРАЙТ\~ІНВЕСТМЕНТ" був\~укладений договір\~факторингу №\~24/03/23,\~відповідно до\~умов якого\~до ТОВ\~"БРАЙТ\~ІНВЕСТМЕНТ" перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №2015083787\~від 26.03.2017\~року,\~що підтверджується\~витягом з\~реєстру боржників.\~Внаслідок неналежного\~виконання відповідачем\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором виникла\~заборгованість станом\~на день\~відступлення права\~вимоги у\~розмірі 43931,56\~грн.,\~що складається\~з наступного:\~26550,00\~грн.\~-\~заборгованість за тілом кредиту;\~17381,56\~грн.\~-\~заборгованість за\~відсотками.\~ \~ \~ \~ \~Відповідач не\~виконує умови\~взятого на\~себе зобов`язання,\~не повертає\~кредит та\~не сплачує\~проценти за\~користування кредитом,\~у зв`язку\~із чим\~загальна сума\~заборгованості за\~кредитним договором\~№2015083787\~від 26.03.2017\~року\~становить 43931,56\~грн. Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2015083787\~від 26.03.2017\~року станом на 24.03.2023 в розмірі 43931,56 грн., що складається із: 26550,00\~грн.\~-\~заборгованість за тілом кредиту;\~17381,56\~грн.\~-\~заборгованість за\~відсотками, а також понесених ним судових витрат. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Головуючий суддя Цибульський О.Є. перебував у відпустці у період з 30.06.2025 по 05.08.2025, включно та з 06.08.2025 по 08.08.2025, включно, на підставі наказу №105 по Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області від 12.06.2025. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, подав до суду заяву, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, однак таким правом не скористався. Будь-яких заяв, клопотань та заперечень суду не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке: 26.03.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2015083787. Відповідно до п.2.1. договору про споживчий кредит за умовами належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, відкриває відновлювальну кредитну лінію. Пунктом 2.4. договору визначено, що за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладання угоди розмір процентної ставки становить 40 % річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день. Пунктом 2.5 договору встановлено розмір процентної ставки в період дії пільгового періоду, який визначається правилами, який становить 0,01 % річних. На підставі договору про надання споживчого кредиту № 2015083787 банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис позичальника. Емітована картка була отримання відповідачем, що підтверджується її підписом у розписці. На підтвердження викладеного вище позивачем надано копію договору про надання споживчого кредиту № 2015083787, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг Таким чином, АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №2015083787 від 26.03.2017 виконав в повному обсязі, відповідачем після отримання кредитних коштів деякий час та частково здійснювалось погашення кредитної заборгованості, зокрема, останній платіж відповідачем було внесено 30.04.2020, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з рахунка. Таким чином позивач стверджує, що у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором №2015083787 від 26.03.2017 в розмірі 43931,56 грн., з яких 26550,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 17381,56 грн. - заборгованість по відсотках. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ "БРАЙТ\~ІНВЕСТМЕНТ" укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265. Відповідно до умов даного Договору ТОВ "БРАЙТ\~ІНВЕСТМЕНТ" (позивач) прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема, за кредитним договором №2015083787 від 26.03.2017, укладеними між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Згідно зі\~статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бут здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факто не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №2015083787 від 26.03.2017 становить 43931,56 грн., з яких 26550,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 17381,56 грн. - заборгованість по відсотках. Крім того, 25.03.2025 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. У відповідності до ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1\~ст. 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1\~глави 71 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено юридичний факт прострочення виконання позичальником своїх кредитних зобов`язань (ч. 2\~ст. 1050 ЦК України), а тому у позивача виникло право на повернення всієї суми кредиту за договором кредиту та відповідних процентів достроково. Таке право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, яка встановлена судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач допустив порушення умов укладеного між банком та ним кредитного договору, беручи до уваги дослідженні судом докази, вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2015083787 від 26.03.2017 у розмірі 43931,56 грн., з яких 26550,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 17381,56 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, 01.05.2023 між адвокатським бюро «Юлії Чміль» та Товариством з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ\~ІНВЕСТМЕНТ" укладено договір про надання правової допомоги №01/05-23. У розділі 3 вказаного вище договору передбачено, що вартість наданих послуг бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, відповідно до тарифів вказаних у додатку №1 до договору та виставляє клієнту відповідний рахунок. За результатами надання юридичної допомоги співробітником (адвокатом) бюро складається акт, що підписується представником кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту бюро факсимільним зв`язком або поштою. Представником позивача також подано до суду додаток №1 до вказаного вище договору в якому наведено тип правової допомоги та її вартість у розрахунку «грн/год». Відповідно до акту про надання правничої допомоги №1405-25 від 14.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 до вказаного вище договору, сторони погодили, що вартість послуг адвоката становить 8500,00 грн. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 28.09.2023 у справі 686/31892/19 (провадження 61-4683св23). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Також, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу при задоволенні позову звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на відповідача. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, а також те, що окрім позовної заяви та заяви про стягнення витрати на правничу допомогу стороною позивача більше жодних заяв, клопотань чи заперечень суду подано не було, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. є завищеними та недостатньо обґрунтованими. З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд визначає вартість наданих юридичних послуг в розмірі 4500,00 гривень, що відповідає критеріям розумності та співмірності. На підставі викладеного та

Outcome: approved