Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 06 травня 2019 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2019 року стягнуто з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] . Проте, Відповідач свої зобов`язання по сплаті аліментів не виконує, аліменти вчасно та у повному обсязі не сплачує, у зв`язку із чим за розрахунком державного виконавця станом на 10 червня 2025 року його заборгованість по аліментах становить 49894 грн. 77 коп. Оскільки за період з квітня 2019 року по травень 2025 року Відповідач аліменти, стягнуті з нього за судовим наказом, сплачував частково, а тому за цей період з нього підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення їх сплати, загальний розмір якої становить 39 694 грн. 91 коп, які Позивач просить стягнути на свою користь разом із витратами на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 19.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Копію ухвали направлено сторонам, встановлено строки для подачі заяв по суті справи. Такі заяви до суду не надходили. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 06 травня 2019 року у цивільній справі № 750/2882/19 (провадження № 2/750/1066/19) (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 жовтня 2015 року (а.с. 10), виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. Судовим наказом Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2019 року у справі № 750/2484/19 (провадження № 2-н/750/389/19) стягнуто з Відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень. Постановою годовного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 11.04.2019 вдкрито виконавче провадження № 58860372 з виконання виконавчого листа № 2-н/750/389/19 (а.с. 11). Згідно з розрахунком державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Схіного міжрегіонального управління юстиції, станом на 10 червня 2025 року, заборгованість зі сплати аліментів Відповідача становить 49 894 грн 77 коп. (а.с. 12-13). Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 7 ст. 7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, той з батьків або інших законний представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджаються аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Цей припис підтверджує факт підвищеного захисту прав дітей. При розгляді справи суди повинні враховувати інтереси дитини, права якої, за будь-яких обставин, мають бути захищені. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі виникнення спору - судом. Частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про суягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене також узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими в постановах від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наданими до позовної заяви належними та допустимими доказами підвтерджено, що за період з квітня 2019 року по травень 2025 року [PERSON] аліменти, стягнуті з нього за судовим наказом, сплачував частково, а тому за цей період з нього підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення їх сплати. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів, згідно з розрахунком Позивача у позовній заяві, становить 39 694 грн. 91 коп. Враховуючи, що загальний розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів, розрахований державним виконавцем, а тому суд вважає за необхідне стягнути неустойку у повному обсязі - у розмірі 39 694 грн. 91 коп. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.На підставі ч. ч. 2, 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору у даній категорії справ, з Відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. Також Позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Правову допомогу при зверненні до суду з позовною заявою позивачу надавала адвокат Разумейко К.М. На підтвердження повноважень, укладення та фактичного виконання договору, Позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правничої (правової) допомоги та послуг адвоката від 13.06.2025 (а.с. 14), ордера на надання правничої допомоги (а.с. 16), квитанції про прийняття плати за надані послуги (а.с. 15). Отже, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, витрати Позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved