Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

У травні 2024 позивачі звернулися до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» (надалі за текстом відповідач 1), [PERSON] (надалі за текстом відповідач 2), Піщанської сільської ради (надалі за текстом відповідач 3) у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили визнати право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1223285500:01:309:0101 площею 0,05 га для ведення садівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] за позивачами: [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині за кожним, за позивачем [PERSON] 1/3 частину; зняти арешт із земельної ділянки, накладений постановою державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ від 06.03.2012 у виконавчому провадженні №31597496. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . До складу спадщини увійшла вищезазначена ділянка. Позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , проте постановою нотаріуса від 12.01.2024 позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з наявністю зареєстрованого обтяження земельної ділянки. Позивачам стало відомо, що арешт накладено у виконавчому провадженні\~ №31597496 з примусового виконання виконавчого листа №2-4367/11, виданого на виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 31.01.2011 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача 1 грошових коштів.\~ Зазначені кошти стягнуті не зі спадкодавця [PERSON] , а з іншої особи з таким же прізвищем, ім`ям та по батькові, який народився [INFO] .\~ Позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , проте позбавлені можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з помилково зареєстрованим обтяженням. Ухвалою судді від 24.05.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від\~ 01.10.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивачів адвокат Круглий В.В. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Київського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжгеріонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подав заяву про розгляд справи без його участі. Представники відповідачів у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.08.2025, є дата складення повного судового рішення 19.08.2025. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.92). Як убачається із копії спадкової справи, 30.03.2023 після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулися: дружина [PERSON] , син [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] , які на час відкриття спадщини були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.90-199). Згідно Позивачі [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , померлого [INFO] , який у свою чергу був сином [PERSON] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. На майно спадкодавця, що не є предметом спору у даній справі, державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям першої черги [PERSON] \~ (дружині) та [PERSON] (сину) на 1/3 частину кожному; спадкоємцям за правом представлення (онукам померлого в порядку ст.1266 ЦК України) [PERSON] та [PERSON] на 1/6 частині кожному. Померлому [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка кадастровий номер 1223285500:01:309:0101, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.03.2014, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; Витягом з Державного кадастру про земельну ділянку від 10.04.2023, копією державного акта на право приватної власності на землю серія ДП Нв 008884, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.10-12,25-27). Постановою нотаріуса від 12.01.2024 відмолено спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 1223285500:01:309:0101, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що стосовно вказаної ділянки зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна з номером 5085384 від 06.03.2012. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2024, що державний реєстратором Новомосковського міськрайонного управління юстиції Головко Н.Ю. зареєстровано обтяження №5085384 від 06.03.2012, обтяжувач Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; особа, майно якої обтяжуються [PERSON] , РНОКПП відсутній. Також, 14.11.2011 зареєстровано обтяження №5085352, обтяжував Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції; особа, майно якої обтяжуються [PERSON] , причина відсутності РНОКПП у зв`язку з релігійними переконаннями (а.с.26-27). Листом б/н від 06.02.2024 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомлено представнику позивачів, що моніторингом даних автоматизованої системи виконавчого провадження установлено, що у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №31597496 з примусового виконання виконавчого листа №2-4367/11, виданого 20.02.2012 Київським районним судом м.Одеся про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» грошових коштів у розмірі 51630 грн. У зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження за закінченням строків їх зберігання неможливо надати документи, на підставі яких до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено обтяження, неможливо надати (т.1 а.с.11). На запит представника позивачів Київський районний суд м.Одеси повідомив, що у провадженні суду перебувала цивільна справа №2-4367/11 за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с.18), а також направлено копію рішення у справі. Зі змісту рішення суду у справі №2-4367/11, а також постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2009 у справі №3-1996/2009, копію поліса\~ ВВ/6504397 ЗАТ «СК «Провідна» (т.1 а.с. 18-19, 23, 203-208) вбачається, що вищезазначену шкоду стягнуто з [PERSON] , [INFO] . Натомість спадкодавець позивачів народився [INFO] . Наведені докази свідчать про те, що спадкодавець не був боржником у вказаному виконавчому провадженні, а арешт на належне йому нерухоме майно накладено помилково у зв`язку з повним співпадінням прізвища, ім`я та по-батькові з іншою особою, а також у зв`язку з відсутністю відомостей про РНОКПП боржника у виконавчому провадженні. Крім того, перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (https://asvpweb.minjust.gov.ua) встановлено відсутність виконавчих проваджень, у яких боржником був би [PERSON] , [INFO] . Також судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті заведено спадкову справу №12/2024 (т.2 а.с.20-199) на підставі заяв [PERSON] . Інший спадкоємець за правом представлення - [PERSON] \~\~ подав заяву про відмову від належної йому за законом спадщини на користь [PERSON] . Також син померлої [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частині першій статті 1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Умови та підстави зняття арешту з майна врегульовані ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.3 ст.59 Закону у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до п.4 ч.2 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Частина 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Також суд враховує правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 06.05.2024 у справі №725/3352/23 відповідно до якої порушене право спадкоємця може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, а позивачкою заявлено лише позовну вимогу про зняття арешту, що є неефективним способом захисту порушених прав, та підставою для відмови у позові. Позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права на спадкування в інший крім судового захисту спосіб. З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження майна спадкодавця, вимога позивачів не порушує нічиїх прав та обов`язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved