Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 19181,77 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що банком запроваджено проект «monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. Відповідач 20.11.2020 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На думку позивача відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 15500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками не повернув. У зв`язку з цим, станом на 25.08.2024 у позивача утворилась заборгованість у розмірі 19181,77 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 29.11.2024 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Майстренко О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 17 лютого 2025 року до суду від представника відповідача, адвоката Довженко С.С. надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив у позові відмовити. Представник відповідача вказав, що відповідач дійсно 20.11.2020 підписав анкету-заяву та отримав платіжну карту «monobank» в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», але не отримував кредитні кошти. В анкеті-заяві були відсутні умови щодо кредитного ліміту, умов його використання, процентної ставки за користування кредитними коштами, тощо. З жодними умовами та правилами банківських послуг позивач відповідача під підпис не ознайомлював. За вказаних умов відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає. 26 лютого 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач підтримав свою попередню правову позицію. Позивач вказав, що умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, опубліковані на сайті позивача і доступні для перегляду клієнтам банку. На думку позивача, підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив своє ознайомлення з відповідними Умовамиі правилами надання банківських послуг. Позивач звертає уваги, що в анкеті-заяві безпосередньо вказана процентна ставка користування коштами - 3,1% на місяць, в разі якщо користування кредитними коштами буде здійснюватись понад пільговий період у 62 дні. 12 березня 2025 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в якій підтримана правова позиція висловлена у відзиві на позовну заяву. 14 березня 2025 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення в яких підтримано правову позицію висловлену у попередніх заявах по суті позивача і просив задовольнити позов. 24 березня 2025 року від відповідача до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення в яких підтримано правову позицію висловлену у попередніх заявах по суті відповідача. 31 березня 2025 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення в яких підтримано правову позицію висловлену у попередніх заявах по суті позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Так як розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися та фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось. Суд вважає за можливе розглянути справу за матеріалами, які містяться у справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 20.11.2020 відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (далі - анкета-заява), копія якої додана до позовної заяви. Згідно п. 1 анкети-заяви вказано, що анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, таблицею обчислення вартості кредит уі паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). У п. п. 2 анкети-заяви зазначено, що відповідач просить відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № [NUMBER] на ім`я відповідача та встановити кредитний ліміт на суму зазначену у мобільному додатку . Пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць. Решта умов визначена у Договорі та Тарифах. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито поточний банківський рахунок та видано платіжну картку monobank. Відповідач визнає у поданих заявах по суті підписання вказаної анкети-заяви та отримання у відповідача для користування платіжної картки monobank. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, суд вважає вищевказані обставини доведеними достатніми доказами. Також у матеріалах справи міститься виписка про рух коштів по картці від 21.02.2025 відносно клієнта [PERSON] по рахунку № [NUMBER] . У вказаній виписці відображено встановлення кредитного ліміту у розмірі 15500 грн. на рахунку № [NUMBER] та його використання відповідачем протягом періоду користування платіжною карткою. Також із вказаної виписки про рух коштів по рахунку встановлено, що загальна сума витрат за період користування платіжною карткою становить 36137,97 грн., сума зарахувань на картку 16956,20 грн., баланс на початок періоду 15500 грн., баланс на кінець періоду: - 3681,77 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, який наданий позивачем, станом на 25.08.2023 заборгованість відповідача за наданим кредитом складає 19181,77 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом 20.11.2020 відповідач підписав анкету-заяву. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису. Нормою ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, то він вважається укладеним у письмовій формі. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Суд критично сприймає твердження сторони відповідача, що в анкеті-заяві не було передбачено встановлення кредитного ліміту та умов його використання. Зміст анкети-заяви чітко підтверджує, що позивач своїм підписом погодив встановлення кредитного ліміту на поточному рахунку, а також ознайомлений з умовами його використання (зокрема, наявність пільгового кредиту у 62 дні та процентної ставки 3,1 % у місяць при використанні кредитних коштів за межами пільгового періоду). Крім того, виписка про рух коштів по поточному рахунку, який відкритий відповідачу, засвідчує витрату останнім коштів на загальну суму 36137,97 грн., при здійсненні відповідачем поповнень на картку у сумі 16956,20 грн. Отже, виписка про рух коштів по поточному рахунку підтверджує використання відповідачем кредитних коштів у розмірі 15500 грн. на власні потреби і не повернення відповідних коштів банку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів щодо неотримання відповідачем коштів, непроведення ним операцій по спірному картковому рахунку до суду не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу. З урахуванням викладеного суд вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 19181,77 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved