Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Позивач 05.02.2025 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 64\~951,02 грн, інфляційні нарахування у розмірі 4\~748,00 грн та три відсотки річних у розмірі 514,28 грн. 11.06.2025 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно да якої просить стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 37 502,88 грн, інфляційні втрати в сумі 4 748,00 грн; три відсотки річних у розмірі 514,28 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2019 року обслуговуючий кооператив організовує та забезпечує утримання будинку [ADDRESS] , який переданий на баланс ОК за Актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 26.02.2019, та відповідно сприяє співвласникам багатоквартирного будинку в належному та якісному утриманні їх спільного майна. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якому створено Обслуговуючий кооператив, на підставі додаткової угоди № 3 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 1-23-10/43 від 12 червня 2017 року та акту прийому- передачі в тимчасове користування від 22 липня 2021 року. За період з січня 2022 по теперішній час загальна сума за комплекс спожитих житлово-комунальних послуг складає 64 951 грн. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нараховує інфляційні втрати та 3 % річних. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14.02.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. 11.06.2025 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно да якої просить стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 37 502,88 грн, інфляційні втрати в сумі 4 748,00 грн; три відсотки річних у розмірі 514,28 грн. У заяві зазначено, що після подання позову відповідачем частково сплачено заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 49\~900,00 грн. Однак, попри часткову сплату заборгованості за зазначений період, Відповідач продовжує не сплачувати поточні щомісячні нарахування. А саме в період з грудня 2024 року по травень 2025 року включно за особовим рахунком Відповідача наявна нова заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 27036,17 грн. Станом на 11 червня 2025 року заборгованість Відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги складає 37502,88 грн. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлено належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином. Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідачем не суду не повідомлені, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якому створено Обслуговуючий кооператив, на підставі додаткової угоди № 3 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 1-23-10/43 від 12 червня 2017 року та акту прийому- передачі в тимчасове користування від 22 липня 2021 року. Згідно зі ст. 656 Цивільного Кодексу України майнові права можуть бути предметом договору купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав. Тобто, за договором купівлі-продажу майнових прав покупець отримує у власність не індивідуально визначене нерухоме майно з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на ще не існуюче майно, яке може стати таким при сукупності всіх передбачених будівельною документацією обставин. Законодавець не обмежує власника майнових прав на нерухоме майно в здійсненні будь-яких не заборонених законом операцій щодо цих прав, в тому числі щодо уступки права вимоги (цесії) за такими договорами. Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до пункту 8.2. вищезазначеного Договору з моменту підписання Покупцем Акту і до моменту укладення експлуатаційних договорів Покупець зобов`язується відшкодувати Продавцю тимчасові експлуатаційні витрати на підставі показань приладів обліку та рахунків, виставлених Продавцем. Пунктом 8.3. Договору передбачено обов`язок покупця виконувати вимоги, встановлені правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, що затверджені Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, і відповідними змінами № 45 від 24.01.2006 року, № 5 від 14.01.2009 року та іншими нормативно-правовими актами України, які стосуються користування житловими приміщеннями. Згідно з пунктом 1.5. Акту прийому-передачі в тимчасове користування новозбудованого майна, підписаного [PERSON] 22 липня 2021 року, тимчасові експлуатаційні втрати, з дати підписання цього Акту і до реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , а саме витрати відповідно з нормативно-правовими актами в галузі цивільною, житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»' за утримання Об`єкту будівництва, прибудинкової території та Новозбудованого майна лежать на Покупцеві. Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, власнику значеної квартири на праві сумісної власності належать також площі загального користування та технічні засоби, що забезпечують належне функціонування будинку [ADDRESS] . Одеської області. Момент звернення власника до відповідного органу з метою проведення державної реєстрації залежить від волевиявлення власника. Крім того, не проведення державної реєстрації права власності не свідчить про те, що власник не отримував відповідні житлово-комунальні послуги в спірний період. Не проведення державної реєстрації права власності не свідчить про неотримання житлово-комунальних послуг, навіть, і при відсутності укладених договорів про їх надання. Аналогічний висновок викладено у постанові Вищого господарського суду України від 12.06.2017 у справі № 910/17128/16. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 вказала, що у разі виконання інвестором власних інвестиційних зобов`язань після завершення будівництва об`єкта інвестування відповідно до вимог закону майнові права інвестора трансформуються у право власності, яке підлягає державній реєстрації за інвестором як первісним власником. Обслуговуючий кооператив "Жемчужний квартал" створений на добровільних засадах для експлуатації та управління житловим комплексом, який складається з багатоповерхових житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Обслуговуючий кооператив діє на підставі Статуту, затвердженого протоколом № 5 від 22.10.2021. Підтвердженням прийняття на баланс будинку обслуговуючим кооперативом є акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини в обслуговування (управління) від 01.11.2021. Відповідно до п. 1.3 Статуту ОК "Жемчужний квартал" є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами (асоційованими членами). Господарче забезпечення діяльності може здійснюватися власними силами кооперативу (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Метою ОК є задоволення економічних, соціальних, та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю (п. 2.1 Статуту). Основна діяльність Кооперативу полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав членів (асоційованих членів) Кооперативу на володіння та користування спільним майном, належне утримання Будинків та прибудинкової території, сприяння членам (асоційованим членам) Кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами (п. 2.4. Статуту). ОК «Жемчужний квартал» уклав з надавачами послуг договори: з ТОВ «Інфокс», з КП «Одескомунтранс»; договір на вивіз твердих побутових відходів з ТОВ «Союз»; договір постачання природного газу, з ТОВ «ГК «Нафогаз Трейдинг», договір про постачання електричної енергії споживачу з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги»; договір про надання послуг з поточного технічного обслуговування з ПП «КБТ Сервіс»; договір охорони з ТОВ «Охоронне агентство «Альфа Бастіон». З долучених позивачем до матеріалів справи копій рахунків на сплату за житлово-комунальні послуги та розрахунку заборгованості за особовим рахунком СТ235 за період з січня 2022 по теперішній час вбачається, що загальна сума за комплекс спожитих житлово- комунальних послуг, надання яких забезпечив позивач відповідно до договорів, укладених між ОК «Жемчужний квартал» та суб`єктами господарювання і фактичних витрат з урахуванням часткової сплати за спожиті житлово-комунальні послуги відповідачем складає 37\~502,88 грн. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. У розумінні ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ОК «Жемчужний квартал» є колективним споживачем та відповідно не встановлює тарифи на будь-які комунальні послуги. Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, передбачені законодавством. Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користувався, зобов`язаний за них сплатити. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, обов`язок відповідача по сплаті платежів та внесків, передбачений статутом ОК «Жемчужний квартал». Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року №6-2951цс15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОК «Жемчужний квартал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У постанові Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 5 березня 2022 року № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 30.12.2023 редакція постанови була змінена, заборона стосується виключно територій, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Тому нарахування 3% річних та інфляційних витрат у період з 24.02.2022 до 30.12.2023 не допускається на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Позивач нараховує інфляційне нарахування за період з 01.01.2024 по 31.10.2024, а три відсотки річних за період з 01.01.2024, тому такі вимоги є також обґрунтованими. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивач оплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн), тому сума судового збору, у зв`язку з задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved