Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , до Ірпінської міської ради Київської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. 17\~лютого 2025\~року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву було залишено без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У встановлений строк позивач усунув виявлені недоліки. З рахуванням заяви про усунення недоліків, позивач в обґрунтування позову зазначає, що з 1996 року позивач, його батько [PERSON] та його мати [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Згідно з\~рішенням Ірпінської\~міської ради\~Київської області\~від 23.01.2018\~№ 14/1\~«Про передачу\~квартир у\~власність громадян»\~позивачу [PERSON] та його батьку [PERSON] було передано безоплатно в спільну часткову власність в рівних частках двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Виконком Ірпінської міської ради видав свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 04 квітня 2018 року, яким посвідчив, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Позивач вказує, що через необізнаність вони з батьком не зареєстрували речові права на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 02 грудня 2017 року позивач уклав шлюб з [PERSON] і з цього часу дружина проживає разом з позивачем та його батьком. Позивач зазначає, що [INFO] його батько [PERSON] помер. [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , проте зареєстрований за вказаною адресою був з 1996 року по 2019 рік. Позивач зазначає, що в січні 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Фальковської Л.М. з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовила у заведенні спадкової справи після смерті батька, оскільки вони з батьком були зареєстровані за різними адресами, заповіту батько не залишив. Нотаріус також роз`яснила позивачу, що до складу спадщини входить нерухоме майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 квітня 2018 року, виданого Виконком Ірпінської міської ради, яке позивач з батьком у встановленому законом порядку не зареєстрували належним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності. 31.01.2024 року позивач зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належне йому право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Позивач вказує, що не має можливості зареєструвати право власності спадкодавця, що було набуто ним за життя, оскільки у нього відсутній витяг зі спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. У зв`язку з тим, що позивач постійно проживав разом із батьком, він звернувся до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі, а також витребувано від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Фальковської Лариси Михайлівни (Київська область, м. Буча, бульвар Богдана Хмельницького, 4, оф. 43) належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Київ. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23\~травня 2025 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено судовий розгляд по суті. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно позовної заяви [PERSON] , відповідачем по справі визначена Ірпінська міська рада, в той же час відповідачем не допущено порушення прав позивача, що також підтверджується відсутністю будь-яких позовних вимог до Ірпінської міської ради Київської області. У відзиві представник відповідача просив також справу розглянути за відсутності представника Ірпінської міської ради Київської області за доказами, наявними у матеріалах справи. Позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.1992. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.03.2006, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області. Згідно з копією витягу з рішення Ірпінської міської ради Київської області від 23.01.2018 № 14/1 «Про передачу квартир у власність громадян» позивачу [PERSON] та його батьку [PERSON] було передано безоплатно в приватну спільну часткову власність в рівних частках двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Виконком Ірпінської міської ради видав свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 04 квітня 2018 року, яким посвідчив, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 квітня 2018 року. [INFO] батько позивача [PERSON] , [INFO] , помер в м. Київ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2022, виданого Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копією лікарського свідоцтва про смерть № 352 від 23.08.2022 та копією довідки про причину смерті, де причиною смерті зазначено інфаркт головного мозку. [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 03.09.1996, що підтверджуємся копією довідки № 2651 від 10.05.2019 про реєстрацію місця проживання особи та копією витягу з реєстру територіальної громади № 2022/000395617 від 23.08.2022. Позивач вказує, що через необізнаність вони з батьком не зареєстрували речові права на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач вказує, що постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , проте зареєстрований за вказаною адресою був з 03.09.1996 по 12.02.2019, що підтверджується копією паспорта позивача серії [NUMBER] , наразі позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії акту депутата Ірпінської міської ради Київської області Довганич А.С. від 26 лютого 2024 року зазначено, що [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] , з 2019 року по теперішній час разом зі своєю дружиною [PERSON] та своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Фальковської Л.М. з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовила у заведенні спадкової справи після смерті батька, у зв`язку з тим, що позивачем не підтверджено факт прийняття спадщини після смерті батька, не надано відповідних документів, які б підтверджували цей факт, реєстрація останнього місця проживання спадкодавця відмінна від реєстрації місця проживання позивача на день смерті спадкодавця, також було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Фальковської Л.М. № 61/01-16 від 20.01.2024 року. Згідно відповіді приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Фальковської Л.М. № 139/01-16 від 26.03.2025, за наявними даними Книги обліку і реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Фальковської Л.М., спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Зазначене підтверджується також копією витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76034696 від 29.02.2024 та копією витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76034639 від 29.02.2024. 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав № 364007992 від 31.01.2024 року. Згідно п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року № 227/3750/19 вказано, що оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Нормами спадкового права регулюються суспільні відносини правонаступництва, тобто наступництва одних суб`єктів (спадкоємців) в правах та обов`язках фізичної особи, яка померла (спадкодавця). Об`єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб (ст. 1218, 1219 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З огляду на той факт, що у зв`язку зі смертю [PERSON] зареєструвати його право власності на 1/2 частку квартири за адресою [ADDRESS] , на даний час є неможливим, а приватним нотаріусом приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Фальковською Л.М. було відмолено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру - свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 04 квітня 2018 року, видане виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області на підставі рішення Ірпінської міської ради Київської області від 23.01.2018 № 14/1 «Про передачу квартир у власність громадян» - спадкодавцем був отриманий, але право власності на 1/2 частку квартири за адресою [ADDRESS] , не було зареєстроване спадкодавцем у встановленому законом порядку, а факт сумісного проживання позивача та спадкодавця був підтверджений дослідженими судом письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved