Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» (надалі - ТОВ «Київська комунальна компанія») звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на корсить позивача грошові кошти в розмірі 17579,31 грн, що складається з боргу за оплату житлово-комунальних послуг- 15872,91 грн, трьої процентів річних -338,46 грн, інфляційних нарахувань - 1367,94 грн, та витрати зі сплати судового збору 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 березня 2013 року між ТОВ «Київська комунальна компанія» та відповідачами, як співвласниками квартири [ADDRESS] , укладено договори про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, комунальних послуг. За умовами вказаного договору ТОВ «Київська комунальна компанія» зобов`язалось надавати відповідачам послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони. Позивач, який здійснює обслуговування будинку, свої договірні зобов`язання виконує належним чином. Проте, відповідачі свої зобов`язання зі сплати платежів за отримані послуги виконують не своєчасно та не у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з листопада 2023 року по березень 2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 17579,31 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 30 травня 2025 року головуючим суддею визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено до розгляду на 24 червня 2025 року. За клопотанням представника позивача в судовому засіданні 24 червня 2025 року оголошено перерву до 06 серпня 2025 року. 03 липня 2025 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] , який також діє від імені відповідача [PERSON] , на позовну заяву в якому заперечував проти заявлених вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначив, що договори про надання комунальних послуг з позивачем не були підписані відповідачами, а тому не породжують жодних прав і обов`язків, долучив копії договорів. При нарахування вартості комунальних послуг позивач керується Розпорядженнями КМДА № 591 та № 211 від 12 лютого 2018 року, які втратили чинність на підставі Розпорядження КМДА № 1977 від 14 листопада 2019 року та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 версня 2020 року, а тому всі розрахунки є хибними. Позивач самовільно наказом № 21/70 від 10 грудня 2021 року, в односторонньому порядку встановив новий тариф 9,75 грн. Також, позивач до переліку послуг включив послуги з охорони, що є незаконним, співвласники згоди на цю послугу не надавали. Представник позивача в судовому засіданні 06 серпня 2025 року підтримала позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, зауважила, що неодноразо судовими рішеннями підтверджений факт правомірності нарахування відповідачм заборгваності за комунальні послуги, які вони систематично не сплачують. Просить урахувати раніше постановлені рішення щодо відповідачів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав та мотивів викладених у поданому відзиві. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заслухавши сторонни, дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, та відзиву, суд прийшов до висновку, про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Між сторонами виник спір, щодо неналежної оплати відповідачами за спожиті житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що 20.03.2013 між ТОВ «Київська комунальна компанія» та співвласниками квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , (з кожним окремо) укладені Договори про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг № 12/01/3/429. Вказані договори містять підписи відповідачів. За умовами укладених договорів, відповідачі, як власник квартири передали позивачу, як управляючій компанії функції по здійсненню управління житловим будинком і прибудинковою територією та забезпечення належної їх експлуатації відповідно до положень чинного законодавства, умов даного договору та додатків до нього, а також сприяння в забезпеченні якісного та своєчасного отримання житлово-комунальних послуг, визначних договором. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] по частині, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Предметом вказаних Договорів є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , сприяння в забезпеченні якісного та своєчасного отримання споживачами комунальних послуг з холодного водопостачання, водовідведення гарячої та холодної води, послуг з охорони шляхом укладення окремих договорів з виконавцями/виробниками цих послуг, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно п. 2.3 Договору, вартість послуг, що сплачуються за договором складається з відшкодування витрат Управляючій компанії на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі визначеному встановленим Законом порядком, за 1 м.кв. загальної площі, та інших додаткових платежів за додаткові послуги мешканццям будинку, в тому числі за зовнішню та внутрішню охорону будинком, узгоджених встановленим Законом порядком, понесених відповідно до даного Договору та Додатку № 1 (Положення). Вартість спожитої електроенергії сплачується за окремо укладеним договором з відповідним підрозділом ПАТ «Київенерго», який здійснює її постачання, за показниками приладів обліку. Згідно п. 2.4 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Управляюча компанія до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає споживачу рахунок зі сплати послуг, а споживач зобов`язується оплатити рахунок в термін до 20 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 3.1.4 Договорів, Управляюча компанія зобов`язана повідомляти власника про зміну діючих розцінок на відповідні послуги за 15 днів до початку їх застосування. Пунктом 3.2.2 Договору передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк, за діючими розцінками і тарифами відповідно до загальної площі житлового приміщення та показань лічильників не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем в якому надавались послуги. Відповідно до п. 3.3 Договору, за несвоєчасне здійснення власником (користувачем) оплати на надані послуги, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка буде діяти на момент прострочення оплати, за весь період прострочення. У випадку нарахування пені, кошти, що надійшли від споживача розділяються в наступному порядку: першочергово погашається сума нарахованої пені, в другу чергу погашається заборгованість. У випадку наявності у споживача заборгованості за декілька періодів, зарахування коштів здійснюється на погашення боргу, який виник раніше незалежно від зазначеного призначення платежу. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Таким чином, згідно з зазначеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. В силу положень п.10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.12 Закону, невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 статті 1042 ЦК України передбачено, що управитель має право на плату, встановлену договором, а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням майном. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не сплачували за надані житлово-комунальні послуги, за період з листопада 2023 року по березень 2025 року утворилась заборгованість по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території 8970,91 грн, компенсація за надання послуг з охорони 6290,00 грн, компенсацію за технічне обслуговування та ремонт системи контролю доступ до системи відео спостереження 612,00 грн. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Відповідач не надав суду доказів на спростування обсягу заборгованості. Заперечення відповідача про не укладання між сторонами договору, не підписання примірників, які наявні у відповідачів, спростовуються долученими позивачем примірниками укладених договорів. Окрім того, відсутність договору між сторонами щодо витрат на утримання будинку та прибудинкової території не звільняє власника квартири від обов`язку по сплаті за надані житлово-комунальні послуги з утримання майна в багатоквартирному будинку. Заперечення відповідача про неправомірність нарахування оплати послуг з охорони, є неприйнятними, тому що передбачені пунктом 2.3 Договору і Додатком № 2. До позовної зави позивачем надана структура встановленого Тарифу з утримання будинку і прибудинкової території. Доказів незаконності такого тарифу або неправильності розрахунків заборгованості, суду не надано. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Доводи відповідача про невідповідність встановлених тарифів діючому законодавству є неспроможними, оскільки на момент затвердження нових тарифів Наказом ТОВ «Київська комунальна компанія» № 21/70-К/тр від 10 грудня 2021 року, законодавством не було передбачено погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів за надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачами житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 338,46 грн та інфляційні витрати у розмірі 1367,94 грн, є обґрунтованими та правомірними. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні з даною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №336 від 19 травня 2025 року.

Outcome: approved