Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2025 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. 06.08.2025 від представниці позивачки [PERSON] адвоката Прокопик І.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати зі сплати судового збору в розмірі 1220,00 грн. В обґрунтування своїх вимог представниця позивачки [PERSON] адвокат Прокопик І.О. зазначає, що при поданні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позивачкою сплачено 1220,00 грн судового збору, що підтверджується долученою до позовної заяви квитанцією, який належить до судових витрат, розподіл яких судом не здійснено. Враховуючи, що рішенням від 28.07.2025 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, при ухваленні такого питання судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не вирішено, зазначені витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Представниця позивачки адвокат Прокопик І.О. подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Відповідно до ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Тобто неявка сторін у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судового збору. Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши подану представницею позивачки адвокатом Прокопик І.О. заяву про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 2, 3 ст.\~270\~ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Тому, в першу чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін, що заява про ухвалення додатково рішення містить вимоги щодо розподілу і стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Нормами ЦПК визначено різні часові рамки як до подачі доказів понесення таких, так і до часу їх розподілу і стягнення. Так, відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення удового збору може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2025 у справі № 456/2404/25 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Однак не вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого позивачкою за подання позовної заяви. Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Відповідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн (3028,00 грн х 0,4 = 1211,20 грн). Враховуючи, що судом не вирішено питання щодо стягнення судового збору, що був сплачений позивачкою за подання позовної заяви, відповідно такий у розмірі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь позивачки, зважаючи на вимоги ст. 141 ЦПК України. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268\~ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 20.08.2025, є та дату, на яку було призначено розгляд справи, 20.08.2025, а датою складення повного тексту судового рішення 29.08.2025.

Outcome: approved