Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із відповідним позовом в інтересах [PERSON] та зазначила, що позивач з 2018 року по січень 2020 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбі з відповідачем [PERSON] . Під час спільного життя сторін у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Донька мешкає разом із матір`ю, а відповідач зустрічається із донькою приблизно один раз на три місяці. Різні прізвища у позивачки [PERSON] та її доньки [PERSON] породжують ряд незручностей, необхідно усюди додатково пояснювати, чому в них різні прізвища, долучати додаткові документи, що призводить до прикладання додаткових зусиль для організації життя. Зміна прізвища доньки відповідає інтересам самої дитини, незважаючи на її малий вік та буде сприяти психологічній стійкості та гармонійному розвитку дитини. У зв`язку із тим, що відповідач не надає згоду на зміну прізвища дитини, позивач змушена звертатись до суду. Зважаючи на викладене представник позивача просив суд змінити прізвище неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] » та внести зміни у відповідний актовий запис про народження дитини, вказавши у графі «Прізвище» - [PERSON] . Ухвалою судді від 11.06.2025 р. було відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання з викликом сторін. В підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явились. 22.08.2025 представник позивача [PERSON] надала клопотання/заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача та підтримання позовної заяви в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду не з`явився, проте 04.07.2025 надав заяву, згідно якої зазначив, що з позовною заявою він ознайомлений, не заперечує проти зміни прізвища дитини та просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи О. Корзун в судове засідання не з`явилась та надала 19.08.2025 заяву про ухвалення рішення по справі на розсуд суду та розгляд справи без участі представника третьої особи. Згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приймаючи до уваги, що відповідач, згідно поданої ним заяви фактично визнав позов, вказавши, що не має заперечень проти нього, суд, враховуючи наявність для того законних підстав, а також той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, ухвалює рішення про задоволення позову без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подані сторонами заяви по суті справи та надані ними докази, проаналізувавши релевантні положення законодавства, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Сторони по справі є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.07.2019 Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 307) /а.с. 10/. Згідно витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації проживання позивача по справі /а.с. 11/. При ухваленні рішення суд керувався наступними нормами права. Статтею\~51 Конституції України, частинами другою, третьою статті\~5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до статті\~145 СК України\~прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до частини п`ятої статті 148 КК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тлумачення частини п`ятої статті\~148 СК України, здійснене Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Враховуючи, що відповідач визнав позов, а також, що у справах, що стосуються прав дітей судам першочергову увагу слід приділяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, у зв`язку із чим підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем.

Outcome: approved