Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

14.03.2024 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 жовтня 2021 року близько 22 години 35 хвилин, [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки RЕNАULТ, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричіпом SСНМІТZ, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на автодорозі Н-01-КИЇВ-ЗНАМ`ЯНКА, 100 км, 100 м, здійснив наїзд на пішоходів: [PERSON] , який помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, та [PERSON] , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер в лікарні. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Участь відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою слідчого від 29.12.2021 про закриття кримінального провадження №12021110000000654 від 15.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Від представника потерпілої особи до МТСБУ надійшли заяви про відшкодування шкоди, завданої витратами на лікування, смертю потерпілого, втрати годувальника разом з підтверджуючими документами від 18.10.2022, 01.12.2022, 19.12.2022. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 260 000 грн. 00 коп, а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3 900, 00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.03.2024 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб та призначено судове засідання. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.06.2025 дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Патраманським І.І. та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності на підставі тих документів, що є у матеріалах справи. Позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. В разі неявки належним чином повідомленого відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неприбуття суду не повідомив, про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Поштові повідомлення із копією ухвали суду від 15.03.2024 та копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені за місцезнаходженням відповідача (вказаним в позовній заяві) та місцем реєстрації, повернулися на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Поштові повідомлення із копією ухвали суду від 25.06.2025 та копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлені за місцезнаходженням відповідача (вказаним в позовній заяві) та місцем реєстрації, повернулися на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких заяв та клопотань від нього, відзиву на позов, на час розгляду справи не надійшло. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору, а відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини. 14 жовтня 2021 року близько 22 години 35 хвилин [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки RЕNАULТ, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричіпом SСНМІТZ, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись на автодорозі Н-01-КИЇВ-ЗНАМ`ЯНКА, 100 км 100 м, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, та пішохода [PERSON] , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер в лікарні. Постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області від 29.12.2021 кримінальне провадження №12021110000000654 від 15.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.23-27). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Миронівка Обухівського району Вінницької області (а.с. 13). На момент\~скоєння дорожньо-транспортної\~пригоди цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~не була\~застрахована за\~договором обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~про що\~свідчить відсутність\~інформації щодо\~страхування даного\~транспортного засобу\~в Єдиній\~централізованій базі\~даних МТСБУ (а.с.28-30). За заявою\~представника потерпілої\~особи [PERSON] \~(матері\~ [PERSON] ,\~який загинув\~внаслідок ДТП)\~про відшкодування\~шкоди,\~завданої витратами\~на лікування,\~смертю потерпілого\~та втрати\~годувальника,\~МТСБУ здійснено\~виплату страхового\~відшкодування у\~зв`язку\~з настанням\~страхового випадку\~потерпілій особі\~в розмірі\~9066,84\~грн. (а.с.31, 32), 62300 грн. (а.с.12, 33, 34), 188633,16 грн на загальну суму 260000 грн (а.с.35, 36, 37). На виконання\~вимог Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» позивачем\~здійснено виплату\~страхового відшкодування\~у зв`язку\~з настанням\~страхового випадку\~потерпілій особі\~у розмірі\~260\~000\~грн.\~(9066,84+62300+188633,16)\~грн,\~що підтверджується\~копіями наказів\~МТСБУ "Про\~відшкодування шкоди\~з фонду\~захисту потерпілих\~ [PERSON] " (а.с.33,\~а.с.35), довідок\~про розмір\~відшкодування шкоди\~№2\~від 20.10.2025,\~№3\~від 22.12.2022 (а.с.33\~зворотний бік,\~а.с.35\~зворотний бік) та платіжних інструкцій № 935128 від 21.10.2022, № 937354 від 23.12.2022 (а.с.34, 37). МТСБУ було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про добровільне відшкодування витрат МТСБУ, однак відповідачем відшкодування в добровільному порядку не проведено (а.с.39). Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом в даних досліджуваних правовідносинах є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до положень п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» під шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вважається: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Судом установлено, що 14 жовтня 2021 року [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки RЕNАULТ рухаючись на автодорозі Н-01-КИЇВ-ЗНАМ`ЯНКА, 100 км, 100 м, здійснив наїзд на пішоходів: [PERSON] , який помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, та [PERSON] , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер в лікарні. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На виконання вимог вищезазначеного Закону позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку в загальному розмірі 260000 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього даним законодавчим положенням обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини правомірного володільця (водія) транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13цього Закону. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача, як особи відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги МТСБУ обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. При зверненні з позовною заявою до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3900 грн (а.с.41), який, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять. На підставі викладеного,

Outcome: approved