Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що 23.06.2024 за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, в районі перехрестя з вул. Дементьева, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок протиправних дій [PERSON] , транспортний засіб Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, отримав механічних пошкоджень. Згідно висновку експертного дослідження № \~ \~ \~ \~3637 від 12.07.2024, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda 3 становить 102 219,74 грн., вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Mazda З, внаслідок його пошкодження від ДТП, складає 59 937, 69 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ-Daewoo була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219352893, виданим ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна», згідно умов якого розмір ліміту відповідальності страховика за шкоду, спричинену майну становить 160 000,00 грн., франшиза 2 600,00 грн. З метою отримання відшкодування збитків, заподіяних в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернулась до ПрАТ «СК «Граве Україна» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. В результаті розгляду вищезазначеної заяви ПрАТ СК «Граве Україна» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 54 317,54 грн., з вирахуванням встановленої полісом франшизи. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки вартість відновлювального ремонту авто згідно експертного висновку становить 102 219,74 грн., то з урахуванням сплаченого страховиком страхового відшкодування у розмірі 54 317,54 грн., позивач просила суд стягнути з відповідача різницю між розміром страхового відшкодування та розміром фактично понесених збитків, яка складає (102 219,74 грн. 54 317,54 грн.) = 47 902,20 грн., франшизу в розмірі 2\~600,00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5\~000,00 грн. Ухвалою суду\~від 04.06.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Добринь Я.О. позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.06.2024 за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, в районі перехрестя з вул. Дементьева, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі учасників пригоди зазнали механічних пошкоджень. Транспортний засіб Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2024 по справі №199/7598/24 [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ-Daewoo [PERSON] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219352893, виданим ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», згідно умов якого розмір ліміту відповідальності страховика за шкоду, спричинену майну становить 160 000,00 грн., франшиза 2 600,00 грн. Згідно висновку судового експерта Чернецького М.В. №3637 від 12.07.2024, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda 3, становить 102 219,74 грн., вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Mazda 3, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження від ДТП, складає 59 937, 69 грн. З метою отримання відшкодування збитків, заподіяних в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернулась до ПрАТ «СК «Граве Україна» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. 05.05.2025 ПрАТ СК «Граве Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 54 317,54 грн. Згідно статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів. За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Водночас, винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності що передбачено статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначена правова позиція закріплена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20. Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.\~32.7\~ст.\~32 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»\~страховик або\~МТСБУ не\~відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до\~п.п.\~2.3.\~та 2.4\~Методики товарознавчої\~експертизи та\~оцінки колісних\~транспортних засобів\~вартість відновлювального\~ремонту КТЗ\~визначається як\~грошові витрати,\~необхідні для\~відновлення пошкодженого,\~розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту авто згідно експертного висновку становить 102 219,74 грн., то з урахуванням сплаченого страховиком страхового відшкодування у розмірі 54 317,54 грн., стягненню з відповідача підлягає різниця між розміром страхового відшкодування та розміром фактично понесених збитків, яка складає (102 219,74 грн. 54 317,54 грн.) = 47 902,20 грн., а також франшиза в розмірі 2\~600,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. У постанові від 03.10.2019 у справі №709/1173/17 Верховний суд зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що позивач є фактичним володільцем транспортного засобу, який був пошкоджений в результаті ДТП, через що тривалий час була позбавлена можливості використовувати даний автомобіль у справному стані, за його призначенням та могла зазнати душевних страждань. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а також визнання позову відповідачем в повному обсязі, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5\~000,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved