Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулися [PERSON] , [PERSON] із позовом до Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в якому просили визнати за ними право власності на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] відповідно за кожною в порядку спадкування після померлої [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] .. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла їх мати та відповідно дружина померлого [PERSON] , якій нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) і на майновий пай. [INFO] померла їх мати [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина, яку вони, як діти померлої прийняли, звернувшись до нотаріуса із відповідними заявами. Зазначили, що до складу спадщини яка відкрилася після померлої [PERSON] входить зокрема домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно вони отримали відмову у здійсненні такої нотаріальної дії із посиланням на відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вказане домоволодіння. Просили врахувати, що вказане домоволодіння належало їх батькам на праві спільної сумісної власності як подружжю. Вказаний будинок їх батьки побудували під час шлюбу та постійно у ньому проживали. Оскільки після смерті їх батька [PERSON] спадщину прийняла їх мати [PERSON] , відповідно вона успадкувала і належну [PERSON] 1/2 частку у праві власності на вказане домоволодіння. Отже до складу спадщини яка відкрилася після смерті їх матері [PERSON] входить зокрема у домоволодіння яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позов відповідачем не поданий. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися. Представник позивачів адвокат Ваків В.В. подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивачів. Позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних матеріалів. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджено копіями свідоцтв про народження позивачів та копіями свідоцтв про реєстрацію шлюбу. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Згідно архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №650/01-15 від 28.03.2025 року спадщину після померлого [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , якій 26.02.2004 року за №2-698 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб» села Жучківці Хмельницького району, розміром 2,55 в умованих кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серія ХМ №0166158 та на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), який має право на пайовий фонд майна КСП «Хлібороб» с. Жучківці Хмельницького району, свідоцтво серії ХМХМ №004812 (спадкова справа №170/2004 від 26.02.2004 року). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане 18.07.2005 року Жучковецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області. За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 08.04.2003 року секретарем виконавчого комітету Жучковецької сільської ради Хмельницької області та зареєстрований за №23. Згідно вказаного заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] все своєї майно, без воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, зо їй буде належати на день смерті заповіла у рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Вказаний заповіт на час смерті [PERSON] був чинним. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлої матері [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини. На підставі вказаних заяв Хмельницькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] (спадкова справа № 877/2005). Листом за №125/02-14 від 06.02.2025 року державним нотаріусом Хмельницької міської нотаріальної контори Паляницею Л. було відмовлено [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно. Згідно повідомлення Хмельницького БТІ №751103 від 06.02.2025 року право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (дані надані станом на 31.12.2012 рік). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №418191420 від 17.03.2025 року право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до виписки №396 від 01.04.2025 року із погосподарської книги с. Жучківці №1 за 2001-2005 роки встановлено, що до складу домогосподарства [PERSON] за №97 входив житловий будинок (рік побудови 1959 року), земельна ділянка площею 0,92 га в тому числі: 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та площею 0,82 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно представленого технічного паспорту, який виготовлений 03.10.2016 року до складу домоволодіння [ADDRESS] входить: житловий будинок літ. «А-1» (рік побудови 1959 рік), літня кухня літ. «Б» (рік побудови 1970 рік); хлів літ. «б» (рік побудови 1970 рік), хлів літ. «В» (рік побудови 1987 рік), хлів літ. «Г» (рік побудови 1960 рік), вбиральня літ. «Д» (рік побудови 1989 рік), гараж літ. «Є» (рік побудови 1980 рік), підвал літ. «є» (рік побудови 1980 рік) та погріб літ. «Ж» (рік побудови 1959 рік). Застосовні норми права та мотиви з яких виходить суд. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб частина 1 ст.316 ЦК України. Відповідно до приписів ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За приписами статтей 1216, 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1268, частини першої статті 1269 та частини першої статті 1270 ЦК України слідує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Однією із підстав набуття у власність на нерухоме майно є успадкування цього майна у встановленому законом порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР 1963 року,\~Законом України "Про власність",\~Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII\~"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",\~Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105\~"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26,\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Зібрані у справі докази вказують на те, що житловий будинок [ADDRESS] був побудований у 1959 році та належав [PERSON] (голова домогосподарства) та його дружині [PERSON] у рівних частках. Законність набуття [PERSON] та [PERSON] вказаного домоволодіння у спільну власність підтверджено зокрема записами погосподарської книги села Жучківці, щодо обліку вказаного домоволодіння, згідно з яким за вказаним домоволодінням також закріплена земельна ділянка для обслуговування будинку та господарських будівель, а також для ведення особистого підсобного домогосподарства; даними технічного паспорту. Після смерті [PERSON] , спадщину, до складу якої входила в тому числі і належна останньому частка у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] , прийняла його дружина [PERSON] , яка своє право власності на це спірне майно не оформила. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] (позивачі у справі). З огляду на викладене, зважаючи на те, що домоволодіння [ADDRESS] було набуто [PERSON] та [PERSON] у встановленому на час його побудови порядку воно входить до складу спадщини, яка відкривалася після смерті [PERSON] . Разом з цим відсутність оформленого у встановленому порядку права власності на житловий будинок за [PERSON] перешкоджає позивачам оформити свої спадкові права на таке майно у нотаріальному порядку. За таких обставин, суд вважає, що поданий [PERSON] та [PERSON] позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення та за останніми слід визнати право власності по частці відповідно за кожною на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved