Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович, звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.12.2017 року Малиновським районним у м.Одесі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між нею та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 20.12.2017 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, який є громадянином Турецької Республіки. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. Побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги сторонам не вдалось. Під час шлюбу між ними почали виникати непорозуміння, які з часом лише поглиблювались. Вони зрозуміли, що мають не лише різні типи характерів, а й типи темпераменту та погляд на життя та виховання сина. У них відсутні спільні інтереси. Вказане в підсумку привело до розірвання між ними будь-яких стосунків. Вони шлюбні відносини не підтримують, з липня 2019 року проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер. Вони не планують поновлювати шлюбні відносини та майже не спілкуються між собою. Позивач вважає, що за таких обставин, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, суперечать її інтересам та інтересам їх малолітнього сина. Спору з приводу визначення місця проживання дитини між ними немає. Дитина проживає, та після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 08.07.2022 року. Ухвалою суду від 13.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалами суду від 04.10.2022, 01.02.2024 за заявою представника позивача про надання судового доручення провадження у справі було зупинено до надходження відповіді від компетентного органу. 19.03.2025 року на адресу Олександрійського міськрайонного суду надійшли документи, складені турецькою мовою за результатом виконання на території Турецької Республіки вказаного доручення суду. Для подальшого\~розгляду Олександрійським\~міськрайонним судом\~Кіровоградської області\~цивільної справи\~№398/2014/22\~вказані документи\~було направлено\~для здійснення\~їх перекладу на українську мову. 16.07.2025 року на адресу суду надійшов переклад документів з турецької на українську мову. Ухвалою суду від 22.07.2025 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 08 серпня 2025 року о 08 год 30 хв. Позиція учасників справи Позивач та її представник в судове засідання не з`явилась, представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням суду Турецької Республіки про вручення судових документів в порядку виконання доручення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про вручення документів. При цьому, як свідчить документ про отримання повідомлення від 20.01.2025 року [PERSON] судом Турецької Республіки під час вручення документів було роз`яснено його право надіслати на адресу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області свої заперечення проти позову. При цьому, станом на час розгляду справи жодних заперечень, клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області не надходило. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 20.12.2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що складено актовий запис №3516. Згідно копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, одруження виявилось не вдалим. Вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає примирення з відповідачем та не має наміру на збереження шлюбу, тому наполягає на його розірванні. При цьому, позивач зазначає. що спору про визначення місця дитини між нею та відповідачем немає. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Позивач просить судові витрати залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved