Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У листопаді 2022 року адвокат Бугай Олеся Сергіївна в інтересах [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання вимоги протиправною. У обґрунтування вимог позову вказано, що 17.10.2022 року позивачу стало відомо про Вимогу про усунення порушень (в порядку ст.35 ЗУ «Про іпотеку»), посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 09 серпня 2022 року за реєстровим № 2088. Вказана вимога надійшла приватним повідомленням на особистий номер телефона через Wats App. У зазначеній вимозі [PERSON] (далі - відповідач, Позикодавець) вимагає протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання цієї вимоги про усунення порушень, повернути надану позику в повному обсязі, а саме сплатити у повному обсязі суму заборгованості за позикою в розмірі - 1 845 363,60 гривень, що є еквівалентом суми 47 196,00 доларів США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 09 серпня 2022 року - залишок за договором позики. Зазначено, що якщо в термін 30 (тридцяти) днів з дня отримання цієї вимоги про усунення порушень, не буде усунено порушення умов Договору позики, то у відповідності зі статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 18 серпня 2021 року за реєстровим №8039, відповідач матиме право зареєструвати право власності на Предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] на своє ім`я. З зазначеною вимогою, позивач не згоден, вважає її, такою що порушує його права та законні інтереси, а тому підлягає визнанню протиправною. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року цивільну справу №752/15626/22-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання вимоги протиправною, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача Бугай О.С. про забезпечення позову. 21.04.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній вважає позовну заяву, предмет спору якої має очевидно штучний характер, такою, що не підлягає задоволенню, а подання позивачем цього позову суперечить завданням цивільного судочинства, оскільки позивач, зловживаючи процесуальними правами, подав завідомо безпідставний та необґрунтований позов. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання від представника позивача про розгляд справи без участі представника,вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, з урахуванням тривалого перебування справи у суді суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, судовим розглядом встановлено, що 18.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за реєстровим №8038. У забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Договором позики [PERSON] в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] , про що укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 18.08.2021 року за реєстровим № 8039. Відповідно до п.1 Договору позики Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 1 241 429,60, що є еквівалентом суми 46 322,00 доларів США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день укладання цього договору. Зазначену суму грошей Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві в строк до 18.11.2021 року включно готівкою або в безготівковому порядку. Сторони встановили безпроцентний характер цього договору. Відповідно до п.3 Договору позики за погодженням між сторонами повернення позики здійснюватиметься частинами, у такі строки та розміри: до 18.09.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.10.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.11.2021 року - еквівалент 44 574,00 доларів США у гривнях. 18.11.2021 року Договором про внесення змін до Договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за реєстровим № 8038, п.1 Договору позики викладений у новій редакції: «Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 1 304 357,60 (Один мільйон триста чотири тисячі триста п`ятдесят сім гривень 60 копійок), що є еквівалентом суми 48 944,00 доларів США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день укладання цього договору. Зазначену суму грошей Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві в строк до 18.02.2022 року включно готівкою або в безготівковому порядку. Відповідно до п.3 Договору позики за погодженням між сторонами повернення позики здійснюватиметься частинами, у такі строки та розміри: до 18.09.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.10.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.11.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.12.2021 року - еквівалент 874,00 доларів СТІТА у гривнях; до 18.01.2022 року - еквівалент 874,00 доларів СІЛА у гривнях; до 18.02.2022 року - еквівалент 44 574,00 доларів США у гривнях. Відповідний договір про внесення змін до Договору іпотеки від 18.08.2021 року було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 18.11.2021 року та зареєстровано за № 11211. 16.02.2022 року Договором про внесення змін до Договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за реєстровим № 8038, п.1 Договору позики викладений у новій редакції: «Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 1 459 317,80 (Один мільйон чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч триста сімнадцять гривень 80 копійок), що є еквівалентом суми 51 566,00 доларів США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день укладання цього договору. Зазначену суму грошей Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві в строк до 18.05.2022 року включно готівкою або в безготівковому порядку. Відповідно до п.3 Договору позики за погодженням між сторонами повернення позики здійснюватиметься частинами, у такі строки та розміри: до 18.09.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.10.2021 року - еквівалент 874,00 доларів СІНА у гривнях; до 18.11.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.12.2021 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.01.2022 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.02.2022 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.03.2022 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.04. 2022 року - еквівалент 874,00 доларів США у гривнях; до 18.05. 2022 року - еквівалент 44 574,00 доларів США у гривнях. Відповідний договір про внесення змін до Договору іпотеки від 18.08. 2021 року було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 16 лютого 2022 року та зареєстровано за №1173. Відповідно до п. 5.3. Договору іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, оформлену відповідно до вимого Закону України «Про іпотеку». У вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки. 17.10.2022 року позивачу стало відомо про Вимогу про усунення порушень (в порядку ст.35 ЗУ «Про іпотеку»), посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 09 серпня 2022 року за реєстровим № 2088. Вказана вимога надійшла приватним повідомленням на номер телефона позивача через Wats App. У зазначеній вимозі [PERSON] вимагає протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання цієї вимоги про усунення порушень, повернути надану позику в повному обсязі, а саме сплатити у повному обсязі суму заборгованості за позикою в розмірі - 1 845 363,60 гривень, що є еквівалентом суми 47 196,00 доларів США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 09 серпня 2022 року - залишок за договором позики. Зазначено, що якщо в термін 30 (тридцяти) днів з дня отримання цієї вимоги про усунення порушень, не буде усунено порушення умов Договору позики, то у відповідності зі статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 18 серпня 2021 року за реєстровим №8039, відповідач матиме право зареєструвати право власності на Предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] на своє ім`я. У позовній заяві представником позивача стверджується про передчасність та протизаконність прийняття відповідачем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, в обґрунтування таких стверджень в позовній заяві наведено положення п. 5-2 Прикінцевих та перехідних Закону України «Про іпотеку» та правовий висновок ЦКС ВС викладений у постанові № 296/7213/15 від 22.06.2022 року. відповідно до ч. 1 п. 5-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про іпотеку» - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Тобто, зазначеною нормою спеціального законодавства тимчасово зупинена можливість кредитора за договором про надання споживчого кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено виконання договору про надання споживчого кредиту. Крім того, відповідно до Постанови № 296/7213/15 від 22.06.2022 року КЦС ВС дійшов висновку, що кредит мав характер споживчого, і на ці відносини поширюється п. 5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» (протягом дії воєнного стану та 30 днів після нього не можна звертати стягнення на предмет іпотеки). Тож у резолютивній частині постанови суд зазначив про зупинення виконання рішення на згаданий період. Верховний Суд виходив із того, що правові норми про звернення стягнення на предмет іпотеки не виключені із закону, а просто призупинена їх дія на відповідний період часу. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» - споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» - договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Враховуючи те, що між сторонами не виникало правовідносин споживчого кредитування, а оскаржувана Вимога не має жодного відношення до нерухомого майна, що належить фізичній особі та перебуває в іпотеці за споживчим кредитом - суд приходить до висновку що ствердження представника позивача про передчасність та протизаконність прийняття відповідачем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки необґрунтованими та такими, що в супереч вимог вимогам ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, ґрунтуються лише на припущеннях позивача та невірному трактуванні діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України - особо, «я порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе"? що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Таким чином, обов`язок належного виконання взятих на себе зобов`язань зберігається, звільняється боржник лише від штрафних санкцій, які він, як учасник певних правовідносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання грошового зобов`язання. Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21, судом встановлено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Отже, форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1, 5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, у спірних правовідносинах відсутній факт притягнення сторонами одна одної до цивільно-правової відповідальності; оскаржувана Вимога не містить вимог про сплату позивачем неустойки; позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу існування причинно-наслідкового зв`язку між збройною агресією російської федерації, як обставини непереборної сили, та неможливістю Позивача належно виконувати договірні зобов`язання; позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу належного повідомлення відповідача, в порядку передбаченому п. 21 Договору. Позики посвідченому 18.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за реєстровим № 8038, про настання обставин непереборної сили. Що відповідно до умов договору позбавляє Позивача права посилатись на настання обставин непереборної сили. Доводи позивача є припущеннями та не підтверджені доказами, як цього вимагає ст. 81 ЦПК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed