Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ціна позову становить 41116,88 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з 2422,40 грн судового збору та 7200,00 грн витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Ухвалою суду від 11 червня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача не надійшло. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України та з урахуванням положень статей 280-281 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами та ухвалив заочне рішення. Згідно зі статтею 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» обґрунтовані такими доводами. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 24.06.2019 АТ «Ідея Банк», [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» був укладений договір кредиту та страхування №I02.00118.005402092, що є змішаним договором відповідно до статті 628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Відповідно до умов Договору відповідач акцептував публічну пропозицію Банку про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою Договору кредиту та страхування. Договір кредиту та страхування був підписаний [PERSON] власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку. За умовами\~Договору Банк\~надав відповідачу\~кредит на\~власні потреби\~в сумі\~42044,00\~грн,\~включаючи витрати\~на страховий\~платіж в\~сумі 6413,49\~грн,\~а відповідач\~зобов`язався повернути\~кредит разом\~з процентами\~до дня/числа\~кожного місяця,\~згідно з\~Графіком.За користування кредитом позичальник зобов`язався сплатити Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 0.01% річних і в подальшому не змінювалась. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 42044,00 грн, з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» страховий платіж від імені позивальника в сумі 6413,49 грн. [PERSON] виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами частково, в розмірі 4150,00 грн. Останній платіж відповідачем був здійснений 31.01.2020. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 24.06.2021. У зв`язку із тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання пере Банком з повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, станом на 24.06.2021 у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 37906,82 грн, яка складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 37893,83 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12,99 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» був укладений договір факторингу №16/11-23, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту та страхування №I02.00118.005402092. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу №29/12-23, згідно з умовами якого ТОВ «Санфорд Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту та страхування №I02.00118.005402092. Також позивач зазначив, що додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 2449,85 грн та три проценти річних в сумі 760,21 грн. З урахуванням наведеного позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та сягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 41116,88 грн, з них: заборгованість за основним боргом 37893,83 грн, заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам 12,99 грн, інфляційні втрати 2449,85 грн та три проценти річних 760,21 грн та понесені судові витрати. ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24.06.2019 між АТ «Ідея Банк» (далі-Банк), [PERSON] (далі Позичальник) та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» був укладений Договір кредиту та страхування №I02.00118.005402092 (далі Кредитний договір), що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 вказаного договору Позичальник акцептував Публічну пропозицію Банку про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою Договору кредиту та страхування. Відповідно до п. 6 Кредитного договору дані договори у сукупності визначають правове регулювання та регламентують взаємовідносини Банку та Позичальника в рамках кредитних правовідноси. Згідно з п.9.1. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Банк надає Позичальнику споживчий кредит на підставі цього Договору та Договору кредиту, укладеного з Позичальником. Умови Договору кредиту в сукупності з умовами цього Договору визначають цілісні умови кредитування Позичальника, передбачені Законом України «Про споживче кредитування». У разі виявлення суперечностей між нормами Договору кредиту та цього Договору застосовуються норми Договору кредиту. Вказаний Кредитний договір був підписаний Позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно п.13.3. Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діяла з 08.04.2019 по 15.07.2019. Від імені ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» Кредитний договір був підписаний також з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою. Відповідно до п.1.7 Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 42044,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 6413,49 грн, а Позивальник відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зобов`язується повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. У пунктах 1.4. та 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці і датою повернення кредиту є 24.06.2021. Згідно з п.1.3. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 0.01% річних і в подальшому не змінювалась. Згідно з п. 9.12, 9.13 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п.1.6 Кредитного договору повернення заборгованості за договором здійснюється відповідно до Графіку, що міститься у Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до розділу 2. Кредитного договору визначені умови щодо страхування, відповідно до яких Позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 6413,49 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Відповідно до п.1.7 Кредитного договору та п.9.31 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Позичальник доручає, а Банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого Кредиту та від імені Позичальника страховий платіж за таким договором страхування в день надання Кредиту. Згідно з п. 3.12. Кредитного договору сторони погодили, що Банк відкриває позивальнику банківський поточний рахунок. Відповідно до ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту АТ «Ідея Банк» 24.06.2019 перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 35630,51 грн. Відповідно до виписки від 16.11.2023 по рахунку [PERSON] судом встановлено, що 24.06.2019 відбулась видача кредиту на загальну суму 42044,00 грн; 24.06.2019 банк здійснив сплату страхового платежу в розмірі 6413,49 грн; 24.06.2019 [PERSON] здійснив оплату за товар на суму 35630,00 грн; 31.01.2020 [PERSON] здійснив часткове погашення простроченої заборгованості на суму 4150,00 грн. Відповідно до довідки-розрахунку, виданої АТ «Ідея Банк», заборгованості [PERSON] за кредитним договором №I02.00118.005402092 від 24.06.2019 станом на 16.11.2023 становить: заборгованість за основним боргом - 37893,83 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 12,99 грн. Судом встановлено, що 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (далі Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» (далі Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, згідно з умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту та страхування №I02.00118.005402092. Відповідно до п.2.2. договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Друкованого Реєстру Боржників № 1 від 16.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №I02.00118.005402092 від 24.06.2019 в сумі: заборгованість за основним боргом 37893,83 грн та заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам 12,99 грн. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» (далі Клієнт) та ТОВ «Санфорд Капітал» (далі фактор) був укладений договір факторингу №29/12-23, згідно з умовами якого ТОВ «Санфорд Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту та страхування №I02.00118.005402092. Згідно з п. 2.2. договору факторингу №29/12-23 права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі 201460702,30 грн, що складає розмір Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з Витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредиту та страхування №I02.00118.005402092 від 24.06.2019 в сумі: заборгованість за основним боргом 37893,83 грн та заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам 12,99 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу ТОВ «Санфорд Капітал» нараховано за період з 25.06.2021 до 23.02.2022 інфляційні втрати в розмірі 2449,85 грн та три відсотки річних в розмірі 760,21 грн. З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованості за Договором кредиту та страхування, відсотків за користування кредитним коштами та інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих за неналежне виконання відповідачем зобов`язань. Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 2 статті 628 ЦК України визначено, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина друга статті 639 ЦК України визначає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено,\~що 16.11.2023\~ [PERSON] власноручним\~підписом підписав\~договір кредиту\~та страхування\~№I02.00118.005402092,\~що є\~змішаним договором\~відповідно до\~статті 628\~ЦК України\~та поєднує\~в собі\~елементи кредитного\~договору та\~договору страхування.\~Відповідно до\~умов Договору\~відповідач акцептував\~публічну пропозицію\~Банку про\~приєднання до\~Договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб,\~що з\~моменту його\~акцептування є\~невід`ємною складовою\~Договору кредиту\~та страхування.\~Від імені\~Банку договір\~був підписний\~з використанням\~аналогу власноручного\~підпису уповноваженої\~особи Банку\~та відтиску\~печатки банку. Від імені ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» Кредитний договір був підписаний також з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказаний кредитний договір вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі 561/77/19. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинний на день укладення кредитного договору), «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Судом встановлено, що факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується ордером-розпорядженням № 1 від 24.06.2025 та випискою по рахунку від 16.11.2023, відповідно до яких АТ «Ідея Банк» надав [PERSON] кредитна власні потреби в розмірі 42044,00 грн, шляхом зарахування на поточний рахунок відповідача в розмірі 35630,51 грн та сплати страхового платежу ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» в розмірі 6413,49 грн. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Судом встановлено, що за умовами Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит на власні потреби в сумі 42044,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 6413,49 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. За користування кредитом позичальник зобов`язався сплатити Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 0.01% річних і в подальшому не змінювалась. Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 42044,00 грн, з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка життя»» страховий платіж від імені позивальника в сумі 6413,49 грн. [PERSON] виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами частково, в розмірі 4150,00 грн. Останній платіж відповідачем був здійснений 31.01.2020. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 24.06.2021. У зв`язку із тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання перед Банком з повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, станом на 24.06.2021 у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 37906,82 грн, яка складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 37893,83 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 12,99 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] на підставі договорів факторингу, укладених між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»», а пізніше між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»» та ТОВ «Санфорд Капітал». З урахуванням наведеного вище [PERSON] має непогашену заборгованість за договором кредитування та страхування, який є предметом даного позову, перед ТОВ «Санфорд Капітал». Так, відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до усталеної судової практики, зокрема викладеної у Постанові ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у постанові ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. На підставі наведеного та беручи до уваги те, що [PERSON] прострочив узгоджені строки платежів за кредитним договором №I02.00118.005402092 від 24.06.2019 та з урахуванням приписів пункту 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, позивачем правомірно нараховані інфляційні втрати та три проценти річних зв період з 25.06.2021 по 23.02.2022, які згідно із розрахунком становлять: інфляційні втрати - 2449,85 грн, три проценти річних - 760,21 грн. Висновки суду за результатами розгляду справи Щодо суті позовних вимог Таким чином оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що 01 квітня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» (далі Об`єднання) та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір про надання правничої допомоги № 1/04. Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги ТОВ «Санфорд Капітал» (далі Клієнт) доручило, а Адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання Клієнта, а Клієнт зі свого боку зобов`язався прийняти зазначені послуги і сплатити Винагороду. Відповідно до акту прийому-передачі послуг з правничої допомоги № 5 від 05 травня 2025 року Сторони підтвердили, що Об`єднання надало Клієнту такі послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу Боржника [PERSON] -1200,00 грн; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з [PERSON] 6000,00 грн. Загальна сума витрат 7200,00 грн. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено. Враховуючи наведене вище витрати позивача на правничу допомогу по даній справі підтверджені в розмірі 7200,00 грн. Так, частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. За розгляд справи судом першої інстанції ТОВ «Санфорд Капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 грн. З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що позовні вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» задоволені повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн.

Outcome: approved