Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

16 липня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що він звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (Відділ обслуговування громадян №7 (сервісний центр) із заявою щодо призначення йому пенсії за віком, надавши всі необхідні документи, в тому числі: трудову книжку колгоспника серії [NUMBER] , яка містить відомості про його трудову діяльність і слугує для встановлення загального стажу; довідку Комунальної установи «Лозівський трудовий архів» Лозівської міської ради Харківської області від 04 лютого 2025 року № 03-05/29, у якій зазначено про нарахування стажу за 1983-1984 роки у зв?язку з виконанням трудових обов?язків у колгоспі ім. Ілліча с. Яковлівка Лозівського району Харківської області та інші документи. Однак, у призначенні пенсії йому було відмовлено з тих підстав, що відповідно до наданих документів було встановлено нібито відсутність необхідного страхового стражу. Згідно з відповідю від 08 липня 2025 року №032350032634, наданою Відділом призначення пенсії ГУ ПФУ в Хмельницькій області зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 1983 по 1984 роки згідно з архівною довідкою від 04 лютого 2025 року №03-05/29, оскільки по батькові заявника зазначено скорочено. Вказує, що в документах колгоспу ім. Ілліча с. Яковлівка Лозівського району Харківської області він значився, як « [PERSON] ». Однак в дійсності повинен був значитись - « [PERSON] ». Внести зміни до документа на даний час не має можливості, оскільки підприємство на даний час не існує. При цьому, у його трудовій книжці містяться відомості про його працевлаштування у відповідному колгоспі. Допущена помилка не дає можливості зарахувати йому необхідного трудового стажу для призначення пенсії за віком. Разом з тим, у вказаній вище відповіді було вказано, що для зарахування страхового стажу: періоду роботи в колгоспі з 1983 по 1984 необхідно встановити приналежність даних, зазначених в довідці від 04 лютого2025 року №03-05/29 заявнику в судовому порядку . Встановлення факту належності страхового стажу має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення, проте зарахувати увесь стаж не є можливим, у зв?язку з тим, що документ про страховий стаж (Архівна довідка) заповнена з порушенням, а саме: не вірно вказано по батькові. На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності йому [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа Архівної довідки №03-05/29 від 04 лютого 2025 року, виданої Комунальною установою «Лозівський трудовий архів» Лозівської міської ради Харківської області. 07 серпня 2025 року від представника ГУ ПФУ в Волинській області надійшли додаткові пояснення у справі, у яких представник зауважує, що у випадку встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу, він матиме право на розгляд питання про призначення пенсіїї за віком. При вирішенні заяви покладається на об`єктивність та неупередженість суду при розгляді заяви, прийнятті законного рішення щодо встановлення факту, що має юридичне значення. Справу просить розглядати без участі представника ГУ ПФУ у Волинській області 18 серпня 2025 року від представника ГУ ПФУ в Хмельницькій області надійшов відзив, відповідно до якого остання зазначає, що враховуючи наявні розбіжності між поданими заявником документами та його паспортними даними, у Головного управління відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно архівної довідки від 04 лютого 2025 року №03-05/29. Просить об`єктивно дослідити усі матеріали справи, розгляд справи проводити у відсутності представника заявника. До початку судового засідання заявником було подано до суду заяву, відповідно до якої він просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, попередньо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно з вимогами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Також зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з метою оформлення пенсії за віком звернувся до органу ПФУ із відповідною заявою, до якої нею було додано пакет документів та, з-поміж іншого, Архівну довідку №03-05/29 від 04 лютого 2025 року, видану Комунальною установою «Лозівський трудовий архів» Лозівської міської ради Харківської області (а.с.7). Однак, вищевказаний документ не було враховано до страхового стажу заявника, оскільки по-батькові заявника зазначено скорочено, що стало підставою для відмови у призначенні пенсії ( а.с.8). У своїй заяві [PERSON] зазначає, що в документах колгоспу ім. Ілліча с. Яковлівка Лозівського району Харківської області він значився, як « [PERSON] ». Однак в дійсності повинен був значитись - « [PERSON] », що стало підставою для звернення до суду з даними вимогами. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно пунктів 1, 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено Постановою КМ України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Також, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІІ Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління\~Пенсійного фонду\~України від\~25.11.2005\~року №22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 року №13-1). З архівної довідки №03-05/29 від 04 лютого 2025 року, виданої Комунальною установою «Лозівський трудовий архів» Лозівської міської ради Харківської області вбачається, що в документах колгоспу ім. Ілліча с. Яковлівка Лозівського району Харківської області значиться [PERSON] (так зазначено у документах), який працював з травня (21 л/д) 1983 року по жовтень (5 л/д) 1983 року, з травня (18 л/д) 1984 року по жовтень (8л/д) 1984 року, якому нараховано стаж : 1983 рік вироблено 148 людино-днів; 1984 рік виробдено 148 людино-днів (а.с.7). Із трудової книжки колгоспника [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] з 03 травня 1983 року по 14 листопада 1983 року, та з 11 травня 1984 року по 12 жовтня 1984 року працював у колгоспі ім. Ілліча Лозівського району Харківської області (а.с. 6). Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Луцьким МУУМВС України у Волинській області 07 червня 1996 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Собіщиці Володимирецького р-ну Рівненської області (а.с. 5). Разом з тим, той факт, що прізвище ім`я та по батькові заявника « [PERSON] » стверджується доданою до заяви копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 26 серпня 2015 року (зворот а.с. 5). Отже, судом встановлено, що у паспорті заявника, трудовій книжці та архівній довідці є розбіжність в написанні його по батькові, тобто у довідці не повністю зазначено по батькові заявника. З матеріалів цивільної справи вбачається, що вищевказані недоліки в архівній довідці позбавляють заявника можливості надати їх до управління Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належність [PERSON] вказаної вище архівної довідки, а відтак заява [PERSON] , заінтересовані особи: ГУ ПФУ у Волинській області, ГУ ПФУ в Хмельницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved