Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

10.06.2025 року адвокат\~Березанська Ю.О.\~від імені\~ [PERSON] звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до ТОВ\~ФК ОНЛАЙН\~ФІНАНС,\~в якій\~просилавизнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~від 12.03.2021\~року,\~вчинений приватним\~нотаріусом Обухівськогорайонного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за № 9589 про\~стягнення з\~ [PERSON] на користь\~ТОВ ФК\~ОНЛАЙН ФІНАНС\~заборгованості у\~ розмірі\~22208,66грн., а також просила стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не виконав вимоги ЗУ Про нотаріат та вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, виконавчий напис було здійснено із недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не подання стягувачем належних документів на підтвердження безспірності заборгованості Белявської О.О., тому вони звернулись до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, представник Березанська Ю.О. надала заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явились, про день,час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника відповідача надійшла заява, у якій вони просили в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити. Суд ухвалив проводити розгляд справ без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що 12.03.2021\~року приватним\~нотаріусом \~Обухівськогорайонного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за заявою ТОВ ОНЛАЙН ФІНАНС було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 9589 про\~стягнення з\~ [PERSON] на користь\~ТОВ ФК\~ОНЛАЙН ФІНАНС\~заборгованості у\~ розмірі\~22208,66грн. (а.с. 12). 17.05.2021 року приватним виконавцем Клименюком А.М. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 65452662, постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 12, 13). Також, 11.05.2023 року приватним виконавцем Клименюком А.М. було винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 14, 16). 24.05.2023 року приватним виконавцем Клименюком А.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 14). 09.04.2025 року приватним виконавцем Клименюком А.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 15) .Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в главою 14 Закону України Про нотаріат та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, відповідно до статті 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік). При цьому стаття 50 Закону України Про нотаріат передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України Про нотаріат). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно розділу\~2\~Переліку\~для\~стягнення\~заборгованості,\~що\~випливають\~з кредитних\~\~відносин,\~стягувач\~для\~одержання виконавчого\~напису\~повинен\~надати\~нотаріусу оригінал\~кредитного\~договору та засвідчену ним виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, згідно з позицією викладеною Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень обтяжував, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку (тобто шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса) зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи надсилалась позивачу вимога про погашення заборгованості та повідомлення про вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Аналізуючи долучені документи, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України\~мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що заборгованість є спірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір. У свою чергу позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Зі змісту ст 137 ЦПК України випливає, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано: Договір про надання правничої допомоги, платіжна інструкція про сплату позивачем 10000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного\~Суду України\~від 30.09.2009\~року №\~23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial