Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

В червні 2025 року Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (далі АТ "СЕНС БАНК") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 грудня 2021 року між АТ "Альфа Банк", правонаступником якого є АТ "СЕНС БАНК", та [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 402218453. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов?язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов?язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов?язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов?язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 29965,04 грн, з яких: 18066,88 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3,00 грн - заборгованість за відсотками, 11895,16грн - комісія. Оскільки відповідачкою не виконано взятих на себе зобов?язань, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ "СЕНС БАНК" кредитну заборгованість в розмірі 29965,04 грн за вищевказаним кредитним договором, а також судові витрати 2422,40 грн сплаченого судового збору та 2952,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача згідно поданої пписьмової заяви просив про розгляд справи за відсутності представника банку, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 402218453 від 23 грудня 2021 року, [PERSON] запропонувала АТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є АТ "СЕНС БАНК", укласти угоду про надання споживчого кредиту, підставою для якої є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", що укладений між нею та банком. У вказаній оферті зазначені умови для укладення угоди: тип кредиту - споживчий кредит, сума кредиту - 22755,02 грн, процентна ставка - 0,01%, тип ставки фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Строк кредиту 15 місяців. Дата повернення кредиту 24 березня 2023 року. Кредит надається для оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації № 402218453 від 23 грудня 2021 року у загальній сумі 22755,02 грн шляхом переказу на рахунок ТОВ "ТРЕЙДСТРОНГ" (продавець). Під час користування кредитом відповідачка запропонувала надавати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені договором, зокрема при настанні протягом першого періоду відкладальних обставин, пере6дбачених угодою для відповідного місяця першого періоду застосовуються умови оплати комісійної винагороди, які передбачені для другого періоду за період з 11-го по 15-й міс. користування кредитом (другий період) - 3,99 % від суми кредиту, а також 50 грн (фіксована частина) зазначеної в цій оферті без ПДВ (16 зворот - 17). В свою чергу позивач прийняв пропозицію відповідачки на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 402218453 від 23 грудня 2021 року на визначених офертою умовах. Акцепт пропозиції на укладення угоди отримано відповідачкою, про що свідчить її власноручний підпис (а.с. 18 зворот - 20). Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 402218453 від 23 грудня 2021 року сторонами погоджено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супровідних послуг. Так, дата щомісячного платежу визначена до 24 числа кожного місяця. Розмір мінімального щомісячного платежу 1869,63 грн (а.с. 18). Крім того, відповідачкою підписано "Паспорт споживчого кредиту", де вона також ознайомилася та сторонами погоджено умови кредитування (а.с. 16). Позивач свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 402218453 від 23 грудня 2021 року виконав, надавши відповідачу грошові кошти в обумовленому Договором розмірі - 22755,02 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 804422177 від 24 грудня 2021 року (а.с.22). Факт отримання кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки за період з 23 грудня 2021 року по 23 квітня 2025 року (а.с. 23-33). 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа Банк" затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа Банк" на АТ "СЕНС БАНК", вказане підтверджується статутом АТ "СЕНС БАНК" (нова редакція), затвердженого позачерговими загальними зборами АТ "Альфа-банк" від 12 серпня 2022 року (а.с. 13-15). \~ \~ \~ \~Так, згідно наданого позивачем розрахунку, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, у відповідачки станом на 23 квітня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 29965,04 грн, з яких: 18066,88 заборгованість за тілом кредиту, 3,00 грн заборгованість за відсотками, 11895,16 грн комісія (а.с. 35). Позивач направляв на адресу відповідачки досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань (а.с.34), яку останньою залишено без виконання. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору, отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Відповідачка не довела належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростувала, відзив на позов не надала. Враховуючи вище наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.38). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі\~2422,40\~грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2952,00 грн, то суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1- 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові від 28 вересня 2023 року у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Верховний Суд у постанові від 20 липня 2021 року (справа № 922/2604/20) навів позицію, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Позивачем на підтвердження надання правової допомоги надано договір про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року з Адвокатським об"єднанням "СмартЛекс", свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Гірчак А.М. (а.с. 7-11). Однак матеріали справи не містять відомостей про те, що адвокат [PERSON] має приналежність до Адвокатського об"єднання "СмартЛекс". Враховуючи викладене, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2952,00 грн задоволенню не підлягає.

Outcome: partial