Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У квітні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - ТОВ "Бізнес Позика") звернувся до Семенівського районного суду Полтавської із позовом в електронній формі до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором № 503821-КС-002 від 16.08.2024, укладеним між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] , внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 102437,06 грн з яких: 29000,00 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 69087,06 грн суми прострочених платежів по процентах, 0,00 грн суми заборгованості по штрафам, 4350,00 грн суми прострочених платежів за комісією. Авторизація відповідача здійснена за одноразовим ідентифікатором UA-2117, що надісланий на номер телефону [NUMBER] . Кошти сплачено 16.08.2024 на карту АТ "Універсал Банк" [NUMBER], яку вказав відповідач під час укладення кредитного договору і заповнення своїх анкетних даних в особистому кабінеті на вебсайті позивача. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн. Ухвалою суду від 19.05.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів надсилання позивачем відповідачеві копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів на його зареєстроване місце проживання. Ухвалою суду від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу у порядку загального позовного провадження; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення судової повістки і копії ухвали суду від 26.05.2025; повідомлено відповідача, що 24.04.2025 позивач надіслав йому засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення за № 0505294684896 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі; задоволено клопотання позивача про витребування у АТ "Універсал Банк" відомостей щодо можливої належності відповідачеві [PERSON] банківської карти [NUMBER] , а також зарахування на неї упродовж 16.08.2024 - 20.08.2024 грошового переказу 29000,00 грн від ТОВ "Бізнес Позика". Підготовче судове засідання призначено 02.07.2025 о 15 год. 10 хв. Позивач просить розглядати справу за відсутності свого представника і ухвалити заочне рішення (а.с. 9), у жодне із 3-х судових засідань представника не направляв (а.с. 72-74, 86-89, 93-95, 97, 98). Відповідач у жодне із судових засідань не з`являвся, про причини неявки суд не інформував. Суд не отримував відзиву на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача упродовж усього часу перебування справи у провадженні місцевого суду. 29.04.2025 відповідач отримав лист АТ "Укрпошта" № 0505294684896 від 24.04.2025 (а.с. 100) 03.06.2025 відповідач отримав копію ухвали суду і судову повістку на 02.07.2025 (а.с. 79). 02.07.2025 у підготовче судове засідання представник позивача і відповідач не з`явилися. 02.07.2025 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті 22.07.2025 о 13 год. 30 хв. Відповідач повідомлений про судове засідання 22.07.2025 о 13 год. 30 хв. за зареєстрованим місцем проживання, судову повістку отримав 08.07.2025 (а.с. 92). У справі оголошено перерву до 25.08.2025 о 14 год. 30 хв. у зв`язку з першою неявкою сторін (їх представників). Відповідач повідомлений про судове засідання 25.08.2025 о 14 год. 30 хв. за зареєстрованим місцем проживання, судову повістку отримав 08.08.2025 (а.с. 99). Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст. 128, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 223, ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку з повторною неявкою відповідача у судове засідання з розгляду справи по суті, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) за відсутності представника позивача і за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), надані судові дані і докази, суд встановив таке. Між позивачем ТОВ "Бізнес Позика", як кредитодавцем, і відповідачем [PERSON] , як позичальником, 16.08.2024 укладено договір № 503821-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 29000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник у свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією. Строк кредиту 24 тижні. Стандартна процентна ставка 1,50000000 в день фіксована. Знижена процентна ставка 0,80594828 в день фіксована. Комісія за надання кредиту 4350,00 грн і сплачується одноразово при видачі кредиту. Загальний розмір наданого кредиту 29000,00 грн. Строк дії договору до 31.01.2025. номер електронного платіжного засобу для зарахування кредиту [NUMBER]. Орієнтовна загальна вартість кредиту 81202,05 грн. Загальні витрати за кредитом 52202,05 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 14297,31 процентів. Денна процента ставка 1,07 процентів. Дата видачі кредиту 16.08.2024. Дата повернення кредиту 31.01.2025. Мета отримання кредиту для придбання товарів. Повернення кредиту здійснюється згідно графіку платежів. Загальний платіж за процентами 28090,00 грн за умови дотримання визначеного договором графіку платежів. У разі не повернення кредиту згідно графіку на строк прострочки більше 7 днів замість зниженої процентної ставки застосовується з 8-го дня стандартна процентна ставка (а.с. 13-15, 16-23). 16.08.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 503821-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2117 на номер телефону [NUMBER] 16.08.2024 17:26:17, що зазначено позичальником у своїй анкеті та особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16.08.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено договір № 503821-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с. 24-28, 29-33, 36). Довідкою позивача вказано на послідовність вчинення відповідачем дій упродовж 16.08.2024 16:49:00 - 16.08.2024 17:27:03 від часу входу в особистий кабінет до часу підписання кредитного договору і розміщення пов`язаних із договором документів у особистому кабінеті відповідача-позичальника (а.с. 34, 35). Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи позивача від 01.04.2025 вказує на коректні ПІБ відповідача, його дату народження, паспортні дані, РНОКПП, місце проживання, дату і суму кредиту, фінансовий номер телефону, номер банківської карти для отримання кредиту тощо (а.с. 36). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення 16.08.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] договору № 503821-КС-002 про надання кредиту 29000,00 грн. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК). Інформаційною довідкою ТОВ "ПрофітГід" підтверджено грошовий переказ 16.08.2024 17:27:08 у сумі 29000,00 грн для [PERSON] за договором № 503821-КС-002 від 16.08.2024. Номер платіжної інструкції 870с1817-5bdb-11ef-b90a-000c29d57ed2_1. Надавач платіжних послуг: ТОВ "ПрофітГід", код ЄДРПОУ: 39932827, ліцензія на переказ коштів без відкриття рахунку НБУ № 21/991-рк від 29.05.2023. Платник ТОВ "Бізнес Позика", код 41084239. Номер транзакції 42381-84270-87704 дата /час здійснення переказу коштів 2024-08-16 17:27:08. Номер платіжної картки отримувача [NUMBER] . Емітент платіжної картки отримувача MONOBANK, код авторизації 422917418538, код RRN 557154 (а.с. 37). Сплата кредитних коштів також підтверджується вказаними вище довідкою позивача та витягом з його інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с. 34-36). АТ "Універсал Банк", який надає послуги з карткового продукту "MONOBANK", листами від 05.06.2025 № БТ/2205 і від 23.0-6.2025 БТ/Е-5988 повідомив суд про неможливість ідентифікації особи клієнта [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , і не належність йому карти [NUMBER] (а.с. 36, 71, 76-78, 81, 85). Відтак, з огляду на зміст вказаних відповідей банку, відомі позивачеві і надавачеві платіжних послуг платіжні реквізити, на які позивачем ініційовано переказ кредитних коштів і їх переказ за таким реквізитами, наявність у позивача коректних відомостей про відповідача, відсутність у позичальника обов`язку вказувати саме свій банківський рахунок для отримання кредиту, так звана процесуальна пасивність відповідача, яка виявилася у трьох поспіль неявках у судові засідання задля можливого спростування укладення ним кредитного договору тощо, - суд використовує стандарт "баланс вірогідностей" згідно якого слід довести, що факт скоріше був, а ніж не був, тобто суб`єктивна впевненість може бути виміряна як така, що дорівнює 51 % і вище; задача суду встановити чи мав місце факт. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може припускати, що певну обставину доведено. Факт або стався, або його не було. Якщо у суду залишаються сумніви, слід застосувати правила про розподіл тягаря доведення. Якщо сторона, на яку покладено тягар, не виконує його, факт вважається таким, що не доведений і навпаки; стандарт доказування це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину доведеною. Мова йде про достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним; розумна ступінь достовірності це та, яка відповідає "балансу вірогідностей". Факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце - суд робить висновок про належне виконання позивачем свого договірного обов`язку з надання кредиту 29000,00 грн за кредитним договором № 503821-КС-002 від 16.08.2024. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 503821-КС-002 від 16.08.2024 не погашена і станом на 31.03.2024 складає 102437,06 грн із яких: 29000,00 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 69087,06 грн сума прострочених платежів по процентах, 4350,00 грн сума прострочених платежів за комісією, на що вказує складений позивачем розрахунок і довідка щодо заборгованості (а.с. 3, 10-12). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Його не спростовано і не оспорено відповідачем. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 503821-КС-002 від 16.08.2024. Відповідач має заборгованість перед позивачем за казаним кредитним договором і позов підлягає повному задоволенню у розмірі 102437,06 грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК у зв`язку з повним задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 2422,40 грн судового збору (а.с. 56, 58). На підставі викладеного,

Outcome: approved