Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку поділу майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 липня 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 23 березня 2023 року. Під час шлюбу за спільні кошти ними було придбано автомобіль марки ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Заочним рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 24 січня 2024 року по справі № 696/1265/23 визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину легкового автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , як об`єкта спільної сумісної власності подружжя. Зазначила, що легковий автомобіль є неподільною річчю, виділ у натурі частки із спільного майна подружжя та спільне користування ним є неможливим, на даний час вказаний автомобіль знаходиться в користуванні відповідача, він відмовляється сплатити їй половину його вартості, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування вартості 1/2 частини спірного автомобіля 40\~850,00 грн., та припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину легкового автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , виділивши її [PERSON] з дня отримання грошової компенсації, та стягнути з нього судові витрати. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 03 червня 2025 року задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 01 липня 2025 року залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в наданій суду заяві просила розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, клопотання від нього про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] , належним чином повідомлений про судовий розгляд, у судове засідання не з`явився, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, пояснення щодо підтримання або заперечення проти заявлених вимог не надав. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу майна, що є у спільній сумісній власності. 22 липня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Тимошівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 04, та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16 лютого 2023 року (а.с. 8). Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 березня 2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище дружини залишено « [PERSON] », про що складено актовий запис № 5 Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 9). Заочним рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 24 січня 2024 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину легкового автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , як об`єкта спільної сумісної власності подружжя (а.с. 10-11). За висновком про вартість об`єкта оцінки від 12 березня 2025 року ринкова вартість легкового автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , складає 81\~700,00 грн (а.с 12-13) Відповідно до ч. 1 ст. 60 CK України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1\~ст.\~61 СК України\~передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі\~ст.\~63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст.69 СК України\~визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно з положеннями ст.\~70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК України). Отже, виходячи з системного тлумачення частин четвертої та п`ятої\~ ст.\~71 СК України\~згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Відповідно до пункту 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» (далі - постанова) спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною\~постановою\~також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22\~ вищевказаної постанови від 21 грудня 2007 року № 11, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, сторони з 22 липня 1995 року по 23 березня 2023 року перебували в зареєстрованому шлюбі та під час шлюбу 16 квітня 2019 році придбали спірний автомобіль. Заочним рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 24 січня 2024 року за позивачем було визнано право власності на 1/2 частину легкового автомобіля ВАЗ 21099, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . За наведених обставин суд вважає обґрунтованою позовну вимогу [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь 1/2 частини вартості вказаного автомобіля в розмірі 40\~850,00 грн. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 6 000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат позивач надала копії таких документів: договір про надання правничої допомоги від 18 лютого 2025 року (а.с. 20); квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 07 квітня 2025 року на суму 6 000,00 грн. (а.с. 21); ордер на надання правничої допомоги № 1118374 до договору про надання правничої допомоги б/н від 18 лютого 2025 року (а.с. 22); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 180 від 11 червня 2001 року (а.с. 23); акт приймання-передачі наданих послуг (акт виконаних робіт) від 07 серпня 2025 року за договором про надання правової допомоги від 18 лютого 2025 року на суму 6\~000,00 грн. (а.с. 104-105). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У постанові від 19 \~лютого 2020 року у справі №\~755/9215/15-ц (провадження №\~14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~ можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.\~ \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4\~ст. 137 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі \~ст.\~41\~ Конвенції про захист прав людини\~ і\~ основоположних\~ свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 141 УПК України\~передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved