Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

25.10.2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2014 року у справі №495/8162/14-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.01.2012 року у виконкомі Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №01, які від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 25.01.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом у справі №495/7692/15-ц винесено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 22.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] , [INFO] проживає разом матір`ю, за адресою її мешкання та реєстрації: [ADDRESS] . Позивач вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Втім, на теперішній час дитина дорослішає й потребує збільшення витрат, збільшилися витрати на одяг та харчування, забезпечення розвитку та розваг. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.01.2016 року по справі №495/7692/15-ц станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дитини, матеріальне становище сторін, взявши до уваги зростання цін, рівень життя у 2016 році суттєво різниться з рівнем життя у 2024 році, що стало підставою звернення до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів. Рух справи у суді Ухвалою суду від 28.10.2024 року /суддя Боярський О.О./ провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 30.12.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Оснач О.А. по справі до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач вказує, що не погоджується з позовними вимогами в повному обсязі. Доводи позивача не є підставою для задоволення вимог про зміну розміру аліментів, оскільки сам по собі факт наявності інфляції не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог, а є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, у порядку, передбаченому чинним законодавством. Крім того, позивачем не надано суду доказів настання таких обставин, що вказують на те, що після 25.01.2016 року (попереднє рішення про стягнення аліментів) настали такі зміни, які дають можливість суду змінити встановлений раніше розмір аліментів відповідно до підстав, визначених Законом. Просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Згідно розпорядження В.о. керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №857 від 16.04.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа №495/9790/24 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишка В.В. Ухвалою суду від 23.04.2025 прийнято цивільну справу до свого провадження та призначено судове засідання. 28.07.2025 від представника позивача [PERSON] адвоката Галинського В.С, надійшла відповідь на відзив, з якого вбачається, що рішення про стягнення аліментів було винесено в 2016 році, яким зобов`язано щомісячно стягувати аліменти на утримання дитини з відповідача [PERSON] у розмірі 600 гривень, тобто на момент коли дитині [PERSON] було лише 4 роки. Позивач звертає увагу на те, що дитині на час подачі позову до суду становить вже 13 років, дитина кожен день пізнає нове, цікавиться новими захопленнями, витрати на її потреби збільшуються, а розмір аліментів присуджений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/7692/15-ц залишається не змінним. Отже, позивач та її адвокат вважають, що на сьогоднішній день раніше визначений розмір аліментів не може бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, є меншим ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку. Відповідач додатково сину не допомагає, у зв`язку з цим позивач просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Галинський В.С. не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У судове засідання представник відповідача [PERSON] адвокат Оснач О.А. не з`явилась, однак подала до суду клопотання, відповідно до якого просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві від 30.12.2024 року. Окрім того, враховуючи обґрунтування позивача своїх позовних вимог, а саме: те, що сума стягуваних з відповідача аліментів у розмірі 600 грн. є меншою ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку не є підставою для задоволення вимог про зміну розміру аліментів, оскільки сам по собі факт наявності інфляції не може бути підставою для задоволення позовних вимог, а є підставою для проведення індексації розміру аліментів визначеного у твердій грошовій сумі у порядку передбаченому чинним законодавством. Окрім того, представник відповідача вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, адже позовна заява не містить вимоги про зміну способу стягнення аліментів. Просила справу розглянути без її участі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2016 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 22.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.2\~Закону України «Про охорону дитинства»на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51\~Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокремаст. 180\~СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст. 183\~СК України за\~рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184\~СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192\~СК України зміна\~розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Позивач просить змінити розмір аліментів, посилаючись на те, що стягувані з відповідача аліменти не покривають потреб дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, на користь якої сплачуються аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів становить 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Отже, мінімальний розмір аліментів 2025 становить для дітей віком від 6 до 18 років\~1598 грн. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір та спосіб присуджених аліментів підлягає зміні. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання сина за зміненим способом та розміром. У сукупності наведеного, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд звертає увагу, невідповідність чи неповна відповідність позовних вимог належному способу захисту не може бути підставою для відмови в позові з формальних підстав, якщо прагнення позивача не викликає сумніву, а позовні вимоги можуть бути витлумачені відповідно до належного способу захисту прав. Суд у кожному окремому конкретному випадку має встановити, якого результату прагне досягнути позивач за наслідком розгляду справи, тобто надати належну інтерпретацію змісту його заявлених вимог. У разі посилання позивача на неправильні (невідповідні предмету позову) законодавчі положення суд має застосувати відповідну законодавчу норму самостійно. Така помилка позивача не може слугувати підставою для відмови в позові. Розподіл судових витрат. В порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів.

Outcome: approved