Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Позовна заява мотивована тим, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] сину сторін виповнилося 18 років, та він продовжує навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на денній формі навчання за спеціальністю 292 Міжнародні економічні відносини, вартість навчання на рік складає 62 800 грн. У зв`язку із чим, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С. 13.12.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику у судове засідання учасників справи. 28.05.2025 суд перейшов до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. У судові засідання, призначені на 24.06.2025, 07.08.2025 відповідач не прибув, повідомлявся належним чином про місце, день та час слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Позивачка просила вирішити спір у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання якого до досягнення ним повноліття були стягнуті на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.09.2012. Син сторін [PERSON] навчається у Київському національному університету імені Тараса Шевченка державної форми власності на денній формі навчання за спеціальністю 292 Міжнародні економічні відносини, на підтвердження чого до суду подано копію договору про надання платної освітньої послуги (навчання) для підготовки фахівців Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 21.08.2023 р., укладеного із позивачкою [PERSON] . Вартість навчання становить 62 800 грн. на рік. Відповідно до довідки № 1190 від 04.10.2024 р., виданої директором Навчально-наукового інституту міжнародних відносин [PERSON] дійсно є студентом 2-го курсу денного відділення інституту, навчання закінчує 30.06.2027. Син сторін не працевлаштований, про що до суду подана довідка з державного реєстру платників податків. Відповідач [PERSON] має у власності житлову квартиру [ADDRESS] , а також є власником частки у квартири [ADDRESS] , про що свідчить інформація із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.10.2024. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець із видом діяльності консультування з питань інформатизації. Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У вказаній справі, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , 2006 р.н., який на день звернення позивачки до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працевлаштований та джерел доходів не має. Навчання на денній формі позбавляє сина сторін можливості працевлаштуватись та одержувати певний дохід, у зв`язку із чим він потребує матеріальної допомоги. Позивачкою доведено наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу синові на час продовження позивачем навчання до досягнення 23 років, оскільки відповідач має у власності нерухоме майно та здійснює підприємницьку діяльність. Доказів стосовно відсутності у відповідача фінансової/матеріальної можливості нести витрати на утримання сина на час навчання відповідачем суду не подано, відповідних клопотань стосовно витребування інформації чи доказів до суду також від відповідача не надходило. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявності сукупності обставин, визначених ст. 199 СК України, які є підставою для стягнення аліментів на час навчання, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved