Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

18.04.2025 до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «Сенс-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2021 у розмірі 213520,60 грн, яка складається з: простроченого тіла кредиту у розмірі 101907,32 грн, відсотків за користування кредитом у сумі 10905,83 грн, тіла кредиту у розмірі 88110,99 грн, овердрафту у сумі 3704,61 грн; а також понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17361,37 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 09.06.2021 [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Банк прийняв пропозицію відповідача. Також позичальник підписав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «1452», направленого йому 09.06.2021 на номер телефону. Електронним цифровим підписом у вигляді одноразового ідентифікатора позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування, а також всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб позичальника та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для позичальника, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Представник позивача зазначає, що 09.06.2021 між позивачем та відповідачем укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Представник позивача вказує, що банк взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, випустивши кредитну картку та надавши відповідачу у розпорядження грошові кошти. Відповідач кредитну картку активував та активно користувався кредитними коштами. Водночас відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем у розмірі 213520,60 грн, яка складається з: простроченого тіла кредиту у розмірі 101907,32 грн, відсотків за користування кредитом у сумі 10905,83 грн, тіла кредиту у розмірі 88110,99 грн, овердрафту у сумі 3704,61 грн. Ухвалою суду від 22.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові не зазначав, що заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких\~обставин відповідно\~до ст.\~280\~ЦПК України\~суд розглянув\~справу \~в порядку\~заочного провадження\~на підставі\~наявних в\~ній доказів,\~оскільки позивач\~не заперечував\~проти такого\~порядку вирішення\~спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між банком та клієнтом, що підтверджується копією акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі Угода). Як вбачається з копії угоди, тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту: «RED», мета кредиту для особистих потреб (п. 1 угоди). Сума встановленої кредитної лінії становить 136000 грн. Максимальна сума кредиту становить 200000 грн. Процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття готівки 35,99 %. Тип процентної ставки фіксована (п. 3 угоди). 09.06.2021 відповідачем шляхом накладення електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора підписано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до розділів 3, 4, 5 паспорту споживчого кредиту сума/ліміт кредиту становить 136000 грн; спосіб надання кредиту безготівковим шляхом; максимальна сума кредиту 200000 грн; процентна ставка 35,99 відсотків річних; тип процентної ставки фіксована; порядок повернення кредиту щомісячно, не менш, ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Згідно з копією витягу зі статуту АТ «Сенс Банк», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12.08.2022 АТ «Сенс Банк» є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714. Відповідно до копії довідки про ідентифікацію, наданою фахівцем АТ «Сенс Банк» Бабак А.М., з яким укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між банком та клієнтом, ідентифікований АТ «Альфа-Банк». Підписання договору № 631683432 позичальником здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «1452» 09.06.2021. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, складеним фахівцем АТ «Сенс Банк», у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 213520,60 грн, яка складається з: простроченого тіла кредиту у розмірі 101907,32 грн, відсотків за користування кредитом у сумі 10905,83 грн, тіла кредиту у розмірі 88110,99 грн, овердрафту у сумі 3704,61 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055\~ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина 3 статті 1054 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок та надання позичальнику можливості вільно використовувати грошові кошти в межах такого ліміту. Факт користування коштами позивача підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою за період з 09.6.2021 по 08.02.2025. Відповідачем розрахунок заборгованості не заперечений, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано. Отже, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2021 у розмірі 213520,60 грн, яка складається з: простроченого тіла кредиту у розмірі 101907,32 грн, відсотків за користування кредитом у сумі 10905,83 грн, тіла кредиту у розмірі 88110,99 грн, овердрафту у сумі 3704,61 грн. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 2562,25 грн відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стягуються з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3\~ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Верховного Суду від 04.06.2021 у справі №380/887/20), викладено висновок про те, що витрати, понесені на професійну правничу допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови в задоволенні вимог відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19. На підтвердження витрат представник позивача надав Договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 (далі договір). Пунктом 3.1 договору встановлений розмір винагороди (гонорару) за надання послуг. В договорі послуги визначені як комплекс юридичних заходів, спрямованих виконавцем на стягнення заборгованості з боржників на користь замовника. Пунктом 3.3 Договору урегулювано оформлення підтвердження фактичного надання послуг з правничої допомоги, зокрема оформлення звітів та підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Водночас представником позивача не надано суду та матеріали справи не містять зазначених первинних документів та/або будь-яких інших документів, які б підтверджували обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17361,37 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved