Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

31.03.2025 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102648551 від 29.08.2023 року в розмірі 56820,66 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102648551 шляхом заповнення Анкети-заяви та підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачу було надано грошові кошти в сумі 15 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024, згідно якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] . Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого станом на дату подання позову заборгованість становить 56820,66 грн., а саме заборгованість за сумою кредиту 12793 грн., заборгованість за відсотками 42527,66 грн., прострочена заборгованість за комісією 1500 грн. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказана ухвала разом із позовною заяву та додатками до неї була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернута працівником поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку із цим додатково було опубліковане оголошення про розгляд справи на сайті «Судова влада». Крім цього відповідач був повідомлений про розгляд справи в телефонному режимі та повідомив, що вже рік знаходиться на військовій службі, у зв`язку з чим має намір подати клопотання про зупинення розгляду справи. Однак, жодних заяв чи клопотань від нього не надійшло. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. 29.08.2023 між [PERSON] та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір про споживчий кредит № 102648551 який підписаний одноразовим ідентифікатором L38734 (а.с. 7-12), згідно з умовами якого відповідач отримав 15 000, 00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до договору, а.с. 12) Згідно з п.п. 6.1., 6.2. договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС товариства. Відповідно до п. 1.2. договору, сума кредиту становить 15 000,00 грн. Згідно п. 1.3. договору, строк кредиту - 120 днів з 29.08.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів: пільговий період складає 30 днів і завершується 28.09.2023; поточний період складає 90 днів і закінчується 27.12.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначаються графіком платежів згідно додатку № 1 до цього договору. У цей же день відповідачем підписано Анкету-заяву на кредит № 102648551 електронним одноразовим ідентифікатором (а.с.15-16). Згідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Факт отримання коштів відповідачем підтверджується платіжним дорученням 71391820 від 29.08.2023, якого вбачається, що платником ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 15000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 16). 28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан» (а.с. 19-23). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору № 102648551 від 29.08.2023 року у розмірі 56820,66 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 12793 грн., заборгованість за відсотками 42527,66 грн., прострочена заборгованість за комісією 1500 грн. Отже, ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право вимоги до відповідача належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан» по кредитному договору № 102648551 від 29.08.2023, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд приймає розрахунки заборгованості, надані стороною позивача та вважає їх належними та допустимими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунків позивача. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість за договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного договору, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що позов є обґрунтований та підтверджений належними доказами в зв`язку з чим, підлягає задоволення в повному обсязі. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 2422,40 грн, які відповідно до\~ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved