Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

представник АТ\~КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до\~\~ [PERSON] в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.11.2018 в розмірі 48270,12 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 39031,60 грн., простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 9238,52 грн. В обґрунтування зазначив, що 24.11.2018 відповідач підписав власноруч заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на планшеті та на підставі укладеного договору отримав платіжний інструмент кредитну картку. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов Договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого утворилася вищенаведена заборгованість. Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.114). У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] підписав 24.11.2018 анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», у якій зазначено, що [PERSON] , який діє на підставі власного волевиявлення, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені на сайті, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Було погоджено наступні умови: тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія, строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту: споживчі цілі, процентна ставка, відсотків річних: 42,0%, тип процентної ставки: фіксована (а.с.48-105). На підставі цієї анкети-заяви АТ КБ «Приватбанк» відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку «Універсальна» [NUMBER] , строк дії до 10/22 на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 43000 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.32-46). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідно до виписки за договором №б/н від 24.11.2018 та розрахунку заборгованості, наявних у матеріалах справи, відповідач починаючи з 11.05.2019 по 01.10.2024 активно користувався кредитними коштами, здійснюючи операції щодо зняття кредитних коштів та погашення кредитної заборгованості, остання операція здійснена 01.10.2024 (а.с.23-31, 32-46). Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з п.16 Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 20.12.2023 №172, цифровий власноручний підпис - електронний підпис, що є власноручним підписом фізичної особи, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, цифровий підпис це аналог власноручного підпису, а за визначенням закону України\~«Про електронні\~довірчі послуги» цифровий підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, при цьому такі дані мають бути унікальними та однозначно пов`язаними із підписувачем і не пов`язаними з жодною іншою особою. Таким чином, укладення договору про надання кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~АТ КБ\~«ПриватБанк» за\~кредитним договором\~№б/н\~від 24.11.2018\~за відповідачем\~станом на\~14.05.2025\~рахується заборгованість\~у загальному\~розмірі 48270,12 грн., з яких: 39031,60 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9238,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 23-31). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.11.2018 в розмірі 48270,12 грн., є обґрунтованими та доведеними, а тому, підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved