Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10200869705 в загальному розмірі 18179,50 грн, з яких заборгованість за наданим кредитом 9294,84 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом 8885,01 грн, а також просив вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову вказано, що 02.10.2020 відповідач уклала договір кредиту № 10200869705, за умовами якого отримала кредит 12899 грн, з зобов`язанням повернути суму кредиту, внести плату за користування кредитом, в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Сторони погодили в договорі строк кредитування 24 календарних місяці, комісію за управління кредитом у розмірі 4,5 % щомісяця, відсотки за користування кредитом 0,01 %. Договором визначена реальна відсоткова ставка 44,13 % річних. Позивач надав кредит [PERSON] , а остання умови договору порушувала, погашала заборгованість періодично та не в повному обсязі, у зв`язку з чим сформувалася заборгованість у розмірі 18179,05 грн грн, яку представник позивача просив стягнути з відповідача. Представник позивача ТОВ «Сучасний факторинг» в судове засідання не з`явився, але надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подавала. В ході судового розгляду справи відповідач позов визнала в частині суми заборгованості, не заперечувала проти стягнення з неї на користь позивача 18179,05 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який вона підписала та з умовами якого знайома. Заперечила проти стягнення з неї витрат позивача по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, вказуючи на те, що їх понесення є волевиявленням самого позивача, яке вона не зобов`язана оплачувати. Вважала витрати на правничу допомогу завищеними, не обґрунтованими, вказувала про відсутність у неї коштів для їх оплати. Вислухавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.10.2020 відповідач підписала текст договору, уклавши тим самим з ТОВ «Сучасний факторинг» договір кредиту № 10200869705, за умовами якого отримала кредит 12899 грн, з зобов`язанням повернути суму кредиту, внести плату за користування кредитом, в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Сторони погодили в договорі строк кредитування 24 календарних місяці (п. 3.6, 3.7), комісію за управління кредитом у розмірі 4,5 % щомісяця, відсотки за користування кредитом 0,01 % (п. 3.8), а також щомісячний платіж (п. 3.9). Договором визначена реальна відсоткова ставка 44,13 % річних (а.с. 8-13). Факт видачі кредиту підтверджено видатковою накладною від 02.10.2020 (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виписка з особового рахунку [PERSON] вказує, що станом на 02.04.2025 вона має заборгованість за договором у розмірі 18179,85 грн, з яких 9294,84 грн тіло кредиту та 8885,01 грн плата за користування кредитом, що розраховані з урахуванням внесених нею на погашення кредиту коштів 5400 грн (а.с. 17). Відповідач факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування ними не заперечила, позов у частині позовних вимог по тілу кредиту, нарахуванням за користування кредитом (комісії та відсоткам), на загальну суму 18179,05 грн визнала, що в силу ст. 49 ЦПК України є правом відповідача та в силу ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки факт визнання відповідачем позову є її правом, не суперечить закону та не порушує права інших осіб, не є безпідставним, адже матеріали містять належні докази існування зобов`язальних правовідносин, їх порушення з боку відповідача та наявність заборгованості у сумі 18179,85 грн (а.с. 17), суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, в межах заявлених позовних вимог 18179,05 грн, виходячи з принципу змагальності (сама така сума заявлена до стягнення у прохальній частині позову). Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 1). Відповідно до\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, суд

Outcome: approved