Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У червні 2025 року представник ТОВ "ФК" КРЕДИТ - КАПІТАЛ" Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 300002220 від 03 вересня 2021 року у розмірі 36192,01 грн. та понесені судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 вересня 2021 між АТ "БАНК ФОРВАРД" та відповідачем було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, а саме кредитний договір № 300002220, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит в сумі 24793,81 строком на 1097 днів, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору. АТ "БАНК ФОРВАРД" свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 25 липня 2024 року між АТ"БАНКФОРВАРД" та ТОВ "ФК"КРЕДИТ-КАПІТАЛ" був укладений договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників АТ "БАНК ФОРВАРД", в тому числі і відповідача за кредитним договором № 300002220 від 03 вересня 2021 року. Станом надату відступленняправа вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за\~кредитним договором № 300002220 від 03 версня 2021 року становить 36192,01 грн, з яких: 16257,16 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2,65 грн - заборгованість за відсотками та 19932,2 грн - заборгованість за комісією. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином невиконує, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором\~№ 300002220 від 03 вересня 2021\~врозмірі 36192,01 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на провову допомогу. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Станом на 05 серпня 2025 року відзив на позов від відповідача [PERSON] , до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі остання була повідомлена належним чином, шляхом оголошення на сайті суду заперечень на позов не подала. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 03 вересня 2021 року між АТ "БАНК ФОРВАРД" та відповідачем було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, а саме кредитний договір № 300002220.(а.с.06-10). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 24793,81 грн. шляхом переказу на картковий рахунок. Однак, відповідач умов договору не виконував, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. 25 липня 2024 року між АТ"БАНК ФОРВАРД" та ТОВ"ФК"КРЕДИТ-КАПІТАЛ" був укладений договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників АТ "БАНК ФОРВАРД", в тому числі і відповідача за кредитним договором № 300002220 від 03 вересня 2021 року.(а.с.41-46). Як встановлено з витягу з реєстру боржників до договору відступлення № GL1N426202/1 від 25 липня 2024 року у відповідача утворилася заборгованість, що становить 36192,01 грн, з яких: 16257,16 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2,65 грн - заборгованість за відсотками та 19932,2 грн - заборгованість за комісією.(а.с.47). З розрахунку заборгованості за договором № 300002220 від 03 вересня 2021 року встановлено, що відповідач станом надату відступлення права вимоги має заборгованість в сумі 36192,01 грн, з яких: 16257,16 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2,65 грн - заборгованість за відсотками та 19932,2 грн - заборгованість за комісією. (а.с.16). Як видно з матеріалів справи з метою досудового врегулювання спору позивачем ТОВ «ФК КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 09 червня 2025 року відповідачу направлялася досудова вимога щодо погашення кредитної заборгованості, яка відповідачем виконана не була.(а.с.49). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засідані доведено, що між сторонами у справі виникли договірні зобов"язання, які випливають з кредитного договору, сторонами дотримано письмову форму укладення кредитного договору, що відповідає вимогам ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 36192,01 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору про надання правничої допомоги від 02 червня 2025 року, № 0206, копію акту наданих послуг № 326 від 09 червня 2025 року, детальний опис наданих послуг до акту № 326 за договором про надання правової допомоги № 0206 від 02 червня 2025 року та ордер на надання правової допомоги від 04 червня 2025 року. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів. Розглянувши матеріали справи, суд зробив висновок, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката. На думку суду, розмір таких витрат має бути відшкодовано у сумі 7000,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved