Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції звернулось до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що є суб`єктом господарювання, який здійснював діяльність з надання послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання. [PERSON] отримував вказані послуги за адресою: [ADDRESS] , проте, з ним не укладався договір на споживання теплової енергії та гарячого водопостачання, але відповідач приймав такі послуги та від їх надання не відмовлявся, проте відповідач оплату за них вчасно не здійснював. Таким чином у відповідача за період з квітня 2021 по березень 2024 року виникла заборгованість, в розмірі 15\~039 грн. 24 коп. просить стягнути з нього вказану заборгованість, у розмірі 12 854 грн. 82 коп., індекс інфляції 1 803 грн. 82 коп., 3% річних 380 грн. 60 коп., а всього 15\~039 грн. 24 коп., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 3\~028 грн. 00 коп. 22.07.2025 року винесено ухвалу, якою задоволено заяву, скасовано заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 29.01.2025 року, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. В судовому засіданні представниця позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не підтримала, оскільки як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] не має жодного відношення до боргу за адресою: [ADDRESS] , оскільки станом на час звернення до суду з даним позовом не був власником квартири за якою позивачем надавались послуги. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що станом на час звернення позивача з даним позовом до суду він не був власником квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки даний об`єкт нерухомості був відчужений на підставі договору купівлі-продажу № 840209 від 12.02.2010 року [PERSON] , що посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Семенченком В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 209, а тому він не має заборгованості перед позивачем, оскільки не є користувачем наданих позивачем послуг. Відповідно до ч. 5, 6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд,\~вислухавши представницю позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, позовні вимоги такими, що\~ не підлягають\~ задоволенню\~ з наступних підстав. Позивач звернувся до суду з даним позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуг. Обгартовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив: [PERSON] отримував вказані послуги за адресою: [ADDRESS] , проте, з ним не укладався договір на споживання теплової енергії та гарячого водопостачання, але відповідач приймав такі послуги та від їх надання не відмовлявся, проте відповідач оплату за них вчасно не здійснював. Таким чином у відповідача за період з квітня 2021 по березень 2024 року виникла заборгованість, в розмірі 15\~039 грн. 24 коп. просить стягнути з нього вказану заборгованість, у розмірі 12 854 грн. 82 коп., індекс інфляції 1 803 грн. 82 коп., 3% річних 380 грн. 60 коп., а всього 15\~039 грн. 24 коп., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 3\~028 грн. 00 коп. Судом встановлено, що [PERSON] , станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач не був власником зазначено в позові нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] враховуючи наступне. В позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з квітня 2021 року по березень 2024 року. Однак в зазначений в позові період відповідач [PERSON] не був власником квартири [ADDRESS] оскільки даний об`єкт нерухомості відчужив на підставі договору купівлі-продажу 3 840209 від 12.02.2010 року [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Семенченком В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 209. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст.\~7\~Закону\~України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.67 ЖК України\~плата за\~комунальні\~послуги\~(водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В судовому засіданні представниця позивача фактично позовні вимоги не підтримала та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Відповідач в судовому засіданні не визнав факту укладенні будь-якого договору між сторонами у письмовій формі та обізнаність із умовами надання послуг, заперечив проти факту отримання ним наданих позивачем послуг, оскільки він не був власником квартири [ADDRESS] , як станом на час звернення позивача до суду з даним позовом та і станом на період за який позивач просить стягнути з нього заборгованість, оскільки відчужив даний об`єкт нерухомості 12.02.2010 року, тобто ще задовго до того. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що протягом вказаного у позові періоду відповідач не був власником квартири, не проживав у ній та не користувався житлово-комунальними послугами у цій квартирі, отже у нього не виникло обов`язку сплати вартості таких послуг. Суд оцінює позовні вимоги на засадах диспозитивності цивільного судочинства в межах пред`явлених позовних вимог, тому вважає недоведеним факт укладення між сторонами правочину, на умовах якого ґрунтуються позовні вимоги та факт отримання саме відповідачем наданих позивачем послуг. Судом не встановлено фактичні обставини, покладені в основу позову, а саме сукупністю досліджених судом доказів не підтверджується факт наявності укладеного між сторонами відповідно до вимоги законодавства договору. Суд вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів укладення договору саме з відповідачем та отримання послуг саме відповідачем, оскільки позивачем не подано належних і допустимих доказів, які б містили відомості про такі обставини. При цьому суд також враховує, що під час судового розгляду відповідачем надано належні і допустимі докази в обґрунтування своїх заперечень. Таким чином, обставини, що покладені в основу позову не знайшли підтвердження під час судового розгляду.\~\~ Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення зобов`язання сплатити визначених позовом коштів саме відповідачем [PERSON] , тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає. Враховуючи викладене вище, суд вважає недоведеними посилання позову на порушення прав чи інтересів позивача у спірних правовідносинах саме відповідачем [PERSON] , які б підлягали судовому захисту. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись\~\~іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст.\~76\~-\~81\~ЦПК\~України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Вирішуючи спір на засадах змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених судом письмових доказах, не узгоджуються із чинним законодавством України, позивач всупереч вимогам ст.ст.12,13,81 ЦПК України не довів позовні вимоги належними і допустимими доказами, тому достатніх правових і фактичних підстав для задоволення позову суд не вбачає, а відтак позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з підстав недоведеності.

Outcome: approved