Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 03.08.1994 укладений шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачем і відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя, кожен має окремий бюджет. Шлюбні відносини зберегти чи поновити неможливо, тому позивачка звернулася до суду із позовною заявою та просить розірвати укладений з відповідачем шлюб. Ухвалою від 19.05.2025 у справі відкрито провадження, призначено судове засідання. Позивач та представник позивача не з`явилися, заяв, клопотань не надали, повідомлені належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надав суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 03.08.1994 року укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.8). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інших обставин життя подружжя (ч.1 ст.112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст.24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судового збору. Відповідно до ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі \~ст.141 ЦПК України\~також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.:105, 110, 112, 114, 115\~СК\~України та,

Outcome: approved