Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці за підсудністю надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», від імені та в інтересах якого діє представник Памірський М.А., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у якому представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 507011-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2024, що становить 39 682,28 грн, яка складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 000,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 27 032,28 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 1 650,00 грн. Представник позивача вказує, що 08.08.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 507011-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Спочатку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 08.08.2024 направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 507011-КС-001 про надання кредиту і того ж дня [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3481, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 11 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,14760286 процентів за кожен день користування Кредитом. Проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту. Вказує, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Зазначає, що з умов кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Вказує, що відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань за Договором у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість, яку підтверджує відповідним розрахунком та просить стягнути у судовому порядку. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати у справі. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором сформовано 24.04.2025 через систему «Електронний суд» та подано до Першотравневого районного суду м. Чернівці. Ухвалою судді Чернівецького (до перейменування Першотравневого) районного суду м. Чернівці Галичанського О.І. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано для розгляду до Садгірського районного суду м. Чернівці, за підсудністю. Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа 19.06.2025 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 23.06.2025 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 08.07.2025 та в подальшому відкладено на 22.07.2025 та 18.08.2025. Також ухвалою суду від 08.07.2025 за клопотанням позивача суд витребував докази у справі, які отримані судом 29.07.2025. У позові представник позивача просить проводити розгляд даної справи за відсутністю позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань від нього не надходило, відзиву на позов не скерував. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, доходжу таких висновків. Суд встановив, що 08.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 507011-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Вказаним Договором було передбачено: -загальний розмір наданого Кредиту: 11 000,00 грн (п.2.6 Договору); -строк, на який надається Кредит: 24 тижні (п. 2.3 Договору), строк дії Договору: до 23.01.2025 (п. 2.7 Договору); -стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000, фіксована, знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1, 14760286, фіксована (п. 2.4 Договору); -комісія за надання Кредиту: 1 650,00 грн, нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту і залишається незмінною (п. 2.5 Договору); -орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 626,05 процентів (п. 2.10 Договору); -денна процентна ставка: 1,16 процентів (п. 2.11 Договору). Також Договором було передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що ним вказана. Сторони домовились, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів. У разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів. Суду надано візуальну форму послідовності дій клієнта [PERSON] , вчинених з метою укладення вказаного кредитного договору відповідно до якої, зокрема: 08.08.2024 15:10:44 - здійснено хід в особистий кабінет; 08.08.2024 15:10:44 - отримання інформації про статус клієнта; 08.08.2024 15:11:39 - передача інформації обраних клієнтом умов кредиту; 08.08.2024 15:11:40 - надання паспорту споживчого кредиту та його підписання; 08.08.2024 15:11:40 - запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорта споживчого кредиту та Інформаційного повідомлення; формування шаблону оферти; запит на відправку шаблону акцепту; 08.08.2024 15:12:06 - запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання Договору; 08.08.2024 15:12:48 - підписання Договору Клієнтом; 08.08.2024 18:12:24 - підписання договору Товариством; 08.08.2024 15:12:57 - формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору; 08.08.2024 15:12:59 - відправка документів на електронну пошту; 08.08.2024 15:13:02 - відображення документів у особистому кабінеті. Таким чином на підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем долучено: анкету клієнта [PERSON] ; паспорт споживчого кредиту; пропозицію (оферту) укласти Договір № 507011-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 08.08.2024; Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 507011-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 08.08.2024 та сам Договір № 507011-КС-001 про надання кредиту. Також надано примірник Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». У анкеті клієнта позичальник [PERSON] зазначив дані документу, що посвідчує його особу (скан копію якого також долучено до матеріалів справи), суму бажаного кредиту, електронну адресу та фінансовий номер телефону - [NUMBER] і номер банківського банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів - [NUMBER] . Позивач долучає підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якого в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» 08.08.2024 було здійснено успішний переказ грошових коштів у розмірі 11 000 грн за Договором №507011-КС-001 на рахунок отримувача [PERSON] , MONOBANK [NUMBER] , номер транзакції 42311-91854-48214. З наданої позивачем довідки про стан заборгованості та долученого розрахунку заборгованості у [PERSON] за Договором № 507011-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2024, станом на 01.04.2025 наявна заборгованість у розмірі 39 682 гривні 28 копійок, яка складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 000,00 грн; - суми прострочених платежів по відсотках - 27 032,28 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 1 650,00 грн. Також у розрахунку заборгованості вказано, що заборгованість у розмірі 39 682 гривні 28 копійок розрахована до 23.01.2025 (включно) та з того часу просто залишалася несплаченою, а жодних додаткових нарахувань не було здійснено. На адресу суду надійшли витребувані докази у справі від АТ «Універсал Банк» відповідно до яких банк підтверджує випуск банківської картки № [NUMBER] та відкриття під неї відповідного банківського рахунку на ім`я [PERSON] . Також надано довідку (виписку) про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 08.08.2024 (дата видачі кредиту) по 23.01.2025 (дата закінчення терміну кредитування), відповідно до якого вбачається надходження 08.08.2024 о 15:13 грошових коштів у сумі 11 000 грн. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону). У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. В ході розгляду справи встановлено, що між сторонами дійсно було укладено Договір № 507011-КС-001 про надання кредиту від 08.08.2024, у якому сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перед відповідачем виконав, перерахував обумовлені кредитним договором кошти, що підтверджено документально. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав із ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вказаного вище кредитного договору та не отримував кредитних коштів на картковий рахунок, що ним же вказаний у анкеті клієнта. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] порушив умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість у розмірі 39 682,28 грн, яку позивач підтверджує відповідним розрахунком. Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростував проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало жодних процентів після закінчення строку дії Кредитного договору. Також аналізуючи умови кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», суд доходить висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Окрім того, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не звільняє позичальника від сплати комісії, оскільки обов`язок з її сплати не пов`язаний із простроченням зобов`язання, а є платою за надання кредиту. Таким чином, дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved