Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

23.12.2024р. позивачі звернулись до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , однак з 18.05.2007р. відповідач у вищевказаній квартирі не проживає, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому в квартирі немає, при цьому реєстрація у даній квартирі відповідача позбавляє можливості позивачів [PERSON] та [PERSON] скористатись своїм законним правом на приватизацію житла, а такою покладає додаткові витрати на їхній бюджет. У судові засідання представник позивача виконавчого комітету Шосткинської міської ради не з`явився, подав заяви від 09.04.2025р., 22.07.2025р., в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а також просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи /а.с.40, 81/. У судові засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяви від 03.03.2025р., 22.07.2025р., в яких позовні вимоги підтримала, а також просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи /а.с.26, 71/. В судових засіданнях позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В останнє судове засідання 06.08.2025р. позивач [PERSON] не з`явився, 24.07.2025р. подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності його та представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.88/. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 06 серпня 2025 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши думку позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 63 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. З відповіді на запит державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» №1131/132/ДВ від 23.04.2025р. вбачається, що у підприємства відсутня будь-яка інформація про видачу ордеру на квартиру [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до копії виписки із спільного засідання адміністрації та профспілки «Десна» на отримання житлової площі відповідно до рішення Ради народних депутатів №175 від 24.06.1993р. квартира [ADDRESS] передана у користування [PERSON] (позивачу) та її сім`ї (порядковий номер 23 у копії) зі зняттями її з квартирного обліку, що підтверджує її право на користування вказаною квартирою /а.с.47-51/. В подальшому, відповідно до архівного витягу Шосткинської міської ради №04-01/94 від 09.07.2025р. з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради «Про затвердження актів» №326 від 27.12.2002р., виконком міської ради затвердив акт приймання-передачі в комунальну власність Шосткинської міської ради житлових будинків казенного заводу «Зірка» згідно з Додатком 1. Відповідно до Додатку 1, що містить перелік житлових будинків, які приймаються у комунальну власність, серед вказаного переліку є і будинок [ADDRESS] (порядковий номер 64), в якому розташована спірна квартира /а.с.72/. Як вбачається з довідки про склад сім`ї у вказаній квартирі, крім інших, з 18.05.2007р. до тепер зареєстрований пасинок позивача [PERSON] - відповідач [PERSON] [INFO] /а.с. 4/. З наявного в матеріалах справи акту від 20.12.2024р., виданого ОСББ «Маратське-47», вбачається, що [PERSON] з 18.05.2007р. і по теперішній час не проживає в квартирі [ADDRESS] , ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому в квартирі немає /а.с.9/. Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні і свідок [PERSON] (голова управління ОСББ «Маратське-47»), яка суду повідомила, що будинок [ADDRESS] раніше належав ДП «Шосткинський завод «Зірка». Ще на початку створення об`єднання в 2006 році [PERSON] (позивач [PERSON] ) попросила прописати, як вона стверджувала, на короткий час, її пасинка (відповідача [PERSON] ) у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку, бо він їхав на заробітки до Росії, для чого це було їй потрібно свідку невідомо. Свідок допомогла оформити реєстрацію місця проживання відповідача в травні 2007 року, бачила його тоді один раз, наскільки їй відомо, він одразу після реєстрації місця поживання виїхав до Росії. Зазначила, що відповідач ніколи навіть не проживав за вказаною адресою. [PERSON] проживала з чоловіком в іншому місці, а в даній квартирі жили її сини. Згідно з ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Пункт 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.) Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України та ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути примусово позбавлений права користування житловим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом за відповідним рішенням суду. Виходячи із положень Конституції України про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність реєстрації не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Укарїни при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Частиною 3 ст. 71 ЖК України закріплено перелік випадків, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Дослідженими доказами підтверджено, що відповідач близько вісімнадцяти років не проживає у вказаній квартирі, поважності причин такої відсутності протягом всього вказаного періоду судом не встановлено. Жодних доказів, що спростовували б доводи позивачів та піддавали б сумніву подані ними докази, відповідачем суду не надано. Враховуючи, що [PERSON] був на законних підставах зареєстрований у спірному житлі, проте відсутній без поважних причин у цій квартирі понад шість місяців, у суду є підстави для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ними та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved