Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Представник ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за № 203928 від 29.08.2021 року, в загальному розмірі 13260 (тринадцять тисяч двiстi шiстдесят ) грн.00 коп.,, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3000 ( три тисячi ) грн. 00 коп. та простроченої заборгованості за процентами що становить 10260 ( десять тисяч двісті шістьдесят ) грн. 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10500 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 29.08.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 203928 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 3000,00 гривень . Дата надання кредиту: 29.08.2021 року. Строк кредиту : 30 днів. Валюта кредиту: UAH. Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 13260,00 грн., , яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 3000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами в розмірі становить 10260,00 грн. Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 29.08.2021 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору на адресу відповідача [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 203928 від 29.08.2021 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , тому ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» має право звертатися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за даним кредитним договором № 203928 від 29.08.2021 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем укладеного договору фінансового кредиту позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми боргу за укладеним договором. Ухвалою судді від 01.07.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в позовній заяві та відзові зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення рішення на підставі наявних доказів, які маються в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, подав до суду відзив на позов або . Представник позивача надавав заяву про ознайомлення с матеріалами справи. У відзиві на позовну заяву представник позивача, адвокат Бондаренко О.В. просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. В обґрунтування своєї позиції не оспорював щодо укладання кредитного договору з позивачем та отримання кредиту відповідачем у розмірі 3000 грн., також зазначив, що відповідач перебуває на військовій службі та бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою встановленої форми №1961/9243 від 27.05.2025р. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Таким чином, на відповідача поширюються вказані пільги і він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу представник просить урахувати, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи та реально виконаною адвокатом роботою у ній. У відповіді на відзив представник позивача, адвокат Пархомчук С.В., висловив незгоду із поданим відзивом, просив задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своєї позиції послався на відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідач не надав первісному кредитору необхідні документи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін по справі за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 29.08.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 203928 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 3000,00 гривень . Дата надання кредиту: 29.08.2021 року. Строк кредиту : 30 днів. Валюта кредиту: UAH. Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 13260,00 грн., , яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 3000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами в розмірі становить 10260,00 грн. Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору). На підтвердження виконання Товариством п. 1.4 Кредитного договору, позивач надає підтвердження щодо переказу грошових коштів за підписом Директора ТОВ " ПРОФІТГІД " О. Король , відповідно до якої 29.08.2021 року в 16:04:07 на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , номер транзакції 33024-22448-90693 , призначення платежу видача кредиту 203928, що являється доказом видачі кредитних коштів. Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором CL1332, яке відправлено позичальнику 29.08.2021 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацією за підписом директора ТОВ " Займер " Кривець В.В. відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. На адресу відповідача [PERSON] 14.04.2025 року за підписом директора ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Осипенко І.С. була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 203928 від 29.08.2021 року, проте станом на дату розгляду справи в суді зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пп. 3.1.4 п. 3.1 договору про надання фінансового кредиту № 203928 від 29.08.2021 року, товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором. 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , тому ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» має право звертатися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за даним кредитним договором № 203928 від 29.08.2021 року. Заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 3000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, оскільки відповідачем не спростовано факт отримання кредитних коштів, фактично визнано позов у цій частині. Що стосується стягнення заборгованості за процентами, суд виходить з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення проценти включають період, який виходить за межі строку кредитування , а саме за період з 29.08.2021 по 16.04.2025 року, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 203928 від 29.08.2021 [PERSON] . Як видно з графіку розрахунків, який є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту за № 203928 від 29.08.2021, сторонами на строк кредитування узгоджений розмір процентів за користування кредитом 1800,00 грн. Отже, розмір процентів не може перевищувати вказану суму. Даючи оцінку доводам відзиву щодо звільнення відповідача від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом, суд виходить з наступного. Згідно чинної ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Як видно з довідки , виданої військовим комісаром [INFO] [PERSON] , [PERSON] призвано під час мобілізації з 27 лютого 2022 року . 16.11.2023 року на підставі пп б п. 2 ч. 4 ст. 26 закону України " Про військовий обов`язок та військову службу "( за станом здоров`я ) звільнений в запас з виключенням з військового обліку. Отже, на час строку кредитування за кредитним договором № 203928 від 29.08.2021 року [PERSON] не був військовослужбовцем, а тому не мав права на користування пільгами, передбаченими ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відомостей про те, що відповідачем сплачувались проценти матеріали справи не містять, відтак позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, відсутності відомостей про виконання відповідачем зобов`язань за договором, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у частині стягнення заборгованості за процентами. За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За нормами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до акту про отримання правової допомоги від 14.07.2025 та відповідно до договору про надання правової допомоги адвокатом Парохомчук С.В. було здійснено супровід примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та відповідачем [PERSON] в рамках кредитного договору №203928 від 29.08.2021 року 1 година, вартість якої складає 2 000,00 грн. відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики за 2,5 години, вартість якої складає 5 000,00 грн. відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року,інщі клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів, моніторінг ЄДРСР щодо тпроцесуального статусу судової справи 1,5 години, вартість якої складає 3000 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштою кореспонденції 500,00 грн., всього 5 годин вартість 10500 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст.133,137,141 ЦПК України, згідно яких судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданн япослуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якогоЦПК Українипередбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставіст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial