Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 10 червня 2006 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №250. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , яка народилась [INFO] (свідоцтво про народження від 08.10.2013 року серії [NUMBER] ) та [PERSON] , який народився [INFO] (свідоцтво про народження від 02.08.2016 року серії [NUMBER] . Протягом останніх років в сім`ї почався розлад,подружжя втратило взаєморозуміння, кожен з подружжя має різні погляди на життя в цілому та сімейні відносини, фактично спільне проживання припинено подружжям, декілька місяців вони мешкають окремо і не намагаються відновити шлюб. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей та їх утримання наразі між сторонами не існує. На теперішній час [PERSON] остаточно вирішила розірвати шлюб, подальше подружнє життя для неї не є можливим, на примирення з Відповідачем вона не погоджується, просить не застосовувати норми ст. 111 СК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. 11 серпня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої останній просить розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було вчинено актовий запис №250. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про шлюб виданим 10 червня 2006 року серії [NUMBER] , виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , яка народилась [INFO] (свідоцтво про народження від 08.10.2013 року серії [NUMBER] ) та [PERSON] , який народився [INFO] (свідоцтво про народження від 02.08.2016 року серії [NUMBER] . Протягом останніх років в сім`ї почався розлад,подружжя втратило взаєморозуміння, кожен з подружжя має різні погляди на життя в цілому та сімейні відносини, фактично спільне проживання припинено подружжям, декілька місяців вони мешкають окремо і не намагаються відновити шлюб. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей та їх утримання наразі між сторонами не існує. На теперішній час [PERSON] остаточно вирішила розірвати шлюб, подальше подружнє життя для неї не є можливим, на примирення з Відповідачем вона не погоджується, просить не застосовувати норми ст. 111 СК України. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.\~105\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу [PERSON] , відповідачу [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тобто, у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , сплачений останньою при подачі позовної заяви судовий збір, а саме 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved