Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні\~2024\~року до\~суду надійшла\~вищевказана позовна\~заява Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Еліт\~Фінанс» до\~ [PERSON] .\~В обґрунтування\~позову зазначає,\~що 27\~лютого 2018\~року відповідач\~уклав з\~АТ «Альфа\~Банк» угоду\~про обслуговування\~кредитної картки\~та відкриття\~відновлювальної кредитної\~лінії шляхом\~акцептування банком\~пропозиції клієнта\~(оферти).\~Ліміт кредитної\~лінії встановлено\~у розмірі\~200\~000\~грн.,\~процентна ставка\~ 26\~%\~річних,\~тип процентної\~ставки \~фіксований,\~обов`язковий мінімальний\~платіж встановлено\~у розмірі\~5\~%\~від суми\~загальної заборгованості\~за кредитною\~лінією,\~але не\~менше 50\~грн.\~Відповідач належним\~чином свій\~обов`язок не\~виконав,\~внаслідок чого\~станом на\~20.09.2021\~утворилася заборгованість\~у розмірі\~48\~883,36\~грн.,\~яка складається\~з тіла\~кредиту у\~розмірі 43\~599,88\~грн.,\~заборгованість за\~штрафними санкціями\~у розмірі\~5\~283,48\~грн.\~20\~вересня 2021\~року між\~АТ «Альфа\~Банк» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Еліт\~Фінанс» укладено\~договір факторингу,\~відповідно до\~умов якого\~відбулося відступлення\~вимоги до\~відповідача за\~вищевказаним договоромвід 27 лютого 2018 року. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] наявну заборгованість у розмірі 48 883,36 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200 грн. Заперечення відповідача 11 лютого 2025 року від представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», в якому відповідач заперечує та просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що [PERSON] не був обізнаний щодо відступлення прав вимоги на користь позивача. Також посилався на те, що позивач вказує на те, що шляхом укладення оферти, під яким мається на увазі договір, відповідачу надано кредит, що суперечить процедурі укладення такого договору та суперечить процедурі укладення договору й не відповідає нормам цивільного законодавства. Наголошував на тому, шо позивачем не надано належних доказів на підтвердження суми боргу відповідача у заявленому розмірі. Крім того, звертав увагу суду на те, що відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі, тому штрафні санкцій, проценти за користування кредитом не нараховуються. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав відзив, в якому заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що 27 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» із Офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 5). Судом з`ясовано, що 27.02.2018 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, згідно умов якого останньому видану кредитну карту та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 200\~000 грн., зі сплатою процентної ставки у вигляді 26 % річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Згідно Виписки по рахунку з кредитною карткою за період з 27.02.2018 по 21.09.2021, відповідач [PERSON] користувався наданою АТ «Альфа-Банк» карткою World Debit Mastercard. Судом встановлено, що 20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу № 3, за умовами якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Альфа-Банк» за плату, а АТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» належне АТ «Альфа-Банк» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до договору. Згідно Додатку № 1-1 до вищевказаного договору факторингу на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відступлене право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становить 48\~883,36 грн., з яких: 43\~599,88 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~283,48 залишок заборгованості за штрафними санкціями. Відповідно до розрахунку заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, в останнього станом на 20.09.2021 утворилася заборгованість, яка становить в загальному розмірі 48 883,36 грн., з яких: 43 599,88 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту; 5 283,48 залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 26). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із\~положеннями ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником. Так, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Так, судом встановлено, що 27 лютого 2018 року відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти). Ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200\~000 грн., процентна ставка 26 % річних. Посилання представника відповідача на те, що укладення договору укладено шляхом акцентування оферти суперечить процедурі укладення такого договору та процедурі укладення договору й не відповідає нормам цивільного законодавства, є безпідставними, оскільки з Виписки по рахунку відповідача встановлено, що відповідачу АТ «Альфа-Банк» видано кредитну картку та він користувався кредитними коштами. Доводи представника відповідача щодо неправомірності нарахування штрафних санкцій на відповідача як військовослужбовця, суд також вважає недоведеними, з огляду на таке. Згідно розрахунку заборгованості, заявлена позивачем як основна сума боргу, так і сума штрафних санкцій розрахована первинним кредитором станом на 20.09.2021, тобто ще до введення в Україні воєнного стану. Тобто, позивачем, на користь якого відступлено право вимоги до відповідача жодних додаткових нарахувань не здійснював. Доказів того, що відповідач [PERSON] у вищевказаний період перебував на військовій службі суду не надано, відтак суд вважає, що такі аргументи представника відповідача є недоведеними належними та допустимими доказами. Враховуючи викладене, оскільки відповідач [PERSON] не сплатив борг, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з останнього на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 27 лютого 2018 року у розмірі 48 883 гривні 36 копійок є доведеними та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції № 3569 від 29.07.2024, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. Крім того, згідно Договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги, позивачу ТОВ «Еліт Фінанс» надавалася правова допомога адвокатом Литвиненко О.І. Вартість наданих послуг становить 9\~200 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19). Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України»). Так, згідно Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 вартість наданих адвокатським об`єднанням послуг складає 9\~200 грн., з яких: 1 000 грн. надання первинної консультації (0,5 години); 4\~000 грн. правовий аналіз наявних документів у замовлника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (2 години), 4\~200 грн. підготовка та подання позовної заяви (2, 1 години). Оцінивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності,

Outcome: approved