Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] безпідставно одержаних коштів у розмірі 10 932,21 грн. та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2020 [PERSON] звернулася до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. Відповідачу надано статусу безробітного та призначено виплати по безробіттю з 08.10.2020 по 02.10.2021. В результаті здійснення обміну інформацією з Пенсійним фондом України виявлено, що [PERSON] перебувала у цивільно-правових відносинах з ФОП [PERSON] , які виникли на підставі Договору на участь у створенні фільму і передачу суміжних прав від 18.04.2021 та отримувала дохід. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України під час звернення до центру зайнятості відповідач отримувала дохід та не мала права на отримання допомоги по безробіттю. Зважаючи на те, що відповідач свідомо не повідомила Шевченківську районну філію КМЦЗ про всі обставини та умови, що впливають на порядок виплати допомоги по безробіттю, зокрема про отримання доходу, сума виплаченого матеріального забезпечення в розмірі 10 932,21 грн. підлягає поверненню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. 20.03.2023 до суду надійшла зазначена цивільна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 була передана до провадження судді Макаренко І.О. Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-616 від 17.03.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 вказана цивільна справа надійшла в провадження судді Савчук Ю.Н. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю 18.10.2020 звернулася [PERSON] . Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі - Закон № 1533-111), загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з пунктом 2 частини 1 статі 1 Закону України «Про зайнятість населення» (надалі - Закон № 5067-VІ), безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до статті 4 Закону № 5067-VІ, зокрема до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідач 08.10.2020 подала заяву про надання статусу безробітного в якій власноруч зазначила, що не відноситься до категорії зайнятого населення в розумінні ст. 4 Закону № 5067-VІ та через відсутність роботи немає заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також, відповідач ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до норм ст. 43 Закону № 5067-VІ наказом Шевченківської районної філії КМЦЗ № НТ201009 від 09.10.2020 відповідачу надано статусу безробітного та призначено виплати по безробіттю з 08.10.2020 по 02.10.2021. Згідно з наказами Шевченківської районної філії КМЦЗ № НТ210705 від 05.07.2021, № НТ210706 від 06.07.2021 припинено реєстрацію відповідача як безробітного та припинено виплати по безробіттю. В результаті здійснення обміну інформацією з Пенсійним фондом України, виявлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості, перебувала у цивільно-правових відносинах з Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , які виникли на підставі Договору на участь у створенні фільму і передачу суміжних прав від 18.04.2021 та отримувала дохід, що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг від 09.04.2021 згідно Договору на участь у створенні фільму і передачу суміжних прав від 18.04.2021, у п. 4,5 якого та п.п. 4.2, 4.4 Договору зазначено, що за виконання та передачу виключних майнових прав на виконання актору виплачується винагорода в розмірі 100,00 грн. та 80,50 грн. Пунктом 6.7. вказаного договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом терміну захисту авторських та суміжних прав. Частиною другою статті 631 ЦК України передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення. Пунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону № 5067-VІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття. 19.08.2021 Позивачем складено Акт № 2321 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону № 1533-ІІІ. Зі змісту вказаного Акту вбачається, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір на участь у створенні фільму і передачу суміжних прав від 18.04.2021, відповідно до умов якого та Акту приймання-передачі наданих послуг від 09.04.2021 до вказаного Договору [PERSON] було нараховано винагороду. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Укладаючи договір цивільно-правового характеру 18.04.2021 року, [PERSON] мала усвідомлювати момент укладення договору, наслідки укладення такого договору, метою якого є отримання грошової винагороди за виконану роботу. Пунктом 4 частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі). Згідно ч. 3 ст. 44 Закону відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється також з інших підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних. Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). За приписами частини другої і абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, під час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] працювала на підставі цивільно-правового договору, отримувала дохід та не мала права на отримання допомоги по безробіттю. Шевченківською районною філією КМЦЗ 01.09.2021 видано наказ № 69/291-02/21, відповідно до якого прийнято рішення щодо відшкодування незаконно отриманих коштів [PERSON] згідно з розрахунком. Як вбачається із довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] № 36 від 15.03.2023, загальна сума заборгованості із допомоги по безробіттю з врахуванням відшкодованих [PERSON] 1 510 грн., складає 10 932,21 грн. З метою досудового врегулювання спору, Шевченківська районна філія КМЦЗ листом-повідомленням від 01.09.2021 № 291.5-2451/2021 звернулась до [PERSON] з пропозицією повернення в добровільному порядку незаконно отриманих коштів, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 02.09.2021 ФН№ 3000730210. Відповідач станом на даний час кошти в добровільному порядку не повернула. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Приписами ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату та в разі недобросовісності з боку набувача. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182 гс 18) зроблено висновок про те, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України». Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем було безпідставно набуто кошти у вигляді допомоги по безробіттю в розмірі 10 932,21 грн., оскільки отримання відповідачкою вказаної допомоги відбувалось у період, коли вона працювала на умовах цивільно-правового договору та отримувала дохід, тобто за відсутності правової підстави. За таких обставин вбачається, що у даному випадку отримання допомоги по безробіттю відповідачем відбулось у зв`язку з недобросовісністю її як набувача вказаної допомоги. Зважаючи на те, що відповідач свідомо не повідомив Шевченківську районну філію КМЦЗ про всі обставини та умови, що впливають на порядок виплати допомоги по безробіттю, зокрема про те, що працювала на підставі цивільного-правового договору та отримувала дохід, сума виплаченого матеріального забезпечення в розмірі 10 932,21 грн. підлягає поверненню. Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем було безпідставно набуто матеріальне забезпечення у розмірі 10 932,21 грн., тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 10 932,21 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved