Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з даним позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів, встановлених рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року у справі №363/4519/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 15\~000 грн. Позов мотивовано тим, що після стягнення судом аліментів у позивача істотно змінилися життєві, сімейні та матеріальні обставини. Зокрема, він самостійно та повністю утримує старшу дитину - [PERSON] , [INFO] . В нього народилася третя дитина від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його повному забезпеченні, коли дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною та доходу не має. Дитина, на утримання якої присуджено аліменти - [PERSON] , [INFO] , більше часу проживає з позивачем та повністю знаходиться на його вихованні та утриманні. Крім того, [PERSON] утримує непрацездатного батька, який є інвалідом ІІІ групи. Представник позивача в суді позов підтримав та просив про його задоволення з викладених у ньому підстав. Зазначив, що на утриманні позивача знаходяться троє дітей, двоє з яких - [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2024 року народження, постійно проживають разом з ним. Дитина від шлюбу з відповідачкою - [PERSON] , 2019 року народження, проживає 50%/50% часу, тобто два тижня на місяць з позивачем та 2 тижні з відповідачкою відповідно, коли цю дитину він також повністю забезпечує. Також зазначив, що на утриманні у позивача перебуває його батько, який є інвалідом ІІІ групи. Розмір доходу, який позивач отримує на даний час, назвати не зміг. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явилася. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що у сторін під час шлюбу, [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 вересня 2019, батьками дитини в якому зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 липня 2023 року у справі №363/1637/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 жовтня 2020 року у Вишгородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розірвано, актовий запис № 371. На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року (справа №363/4519/23), яке набрало законної сили та сторонами не оскаржувалося, із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн., щомісячно, починаючи з 22 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з вересня 2022 року, а спільна дитина проживає з матір`ю, що також підтверджується матеріалами справи. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , судом враховано матеріальне становище кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з матір`ю, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Відповідач [PERSON] - батько дитини, є особою працездатного віку, офіційно працює та має дохід, на його утриманні перебуває дитина від попереднього шлюбу, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини. Також судом враховано, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми, у розмінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, доказами витрат на дитину щомісячно у розмірі 40\~000 грн. Крім цього, судом встановлено, що відповідач регулярно перераховував на рахунок позивача кошти на утримання дитини, що підтверджується достовірними доказами, дослідженими судом. Враховуючи викладене, вік та стан здоров`я дитини, яка перебуває на утриманні матері, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд дійшов висновку, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 15\~000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 22 серпня 2023 року, з урахуванням положень ч. 1 ст. 191 СК України, і до досягнення дитиною повноліття. 13 травня 2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області (справа №363/7056/23), яка набрала законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином, затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , якою врегульовано спір між сторонами на таких умовах. [PERSON] зобов`язується не перешкоджати [PERSON] , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Сторони домовляються між собою, що по даній мировій угоді за [PERSON] , для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , встановлюються такі способи участі: - перебування сина [PERSON] , кожні два тижні на місяць у батька [PERSON] , тобто два тижні на місяць у батька, два тижні у матері; - перебування сина [PERSON] , влітку з 01 червня по 14 липня кожного року, у батька [PERSON] ; - в період з 15 липня по 31 серпня кожного року [PERSON] , перебуває з матір`ю - [PERSON] ; - щорічно Різдво 25.12 та Великдень [PERSON] перебуває з матір`ю - [PERSON] ; - щорічно Новий рік та травневі свята з 01.05 по 10.05, [PERSON] перебуває з батьком - [PERSON] ; - [PERSON] має право вивозити дитину на оздоровлення та відпочинок за кордон, з додатковим погодженням із [PERSON] ; - [PERSON] , має право вивозити дитину на оздоровлення та відпочинок за кордон, з додатковим погодженням із батьком [PERSON] ; - [PERSON] має право забирати дитину з дому або дитячого садочку, школи в дні побачень особисто; - [PERSON] має право необмежене спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. Основне місце проживання дитини визначено з матір`ю. З матеріалів справи також встановлено, що у [PERSON] є старший син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 вересня 2010 року, батьками дитини в якому зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 15 листопада 2024 року вбачається, що вона цією заявою посвідчила, що її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні свого батька [PERSON] та фактично разом з ним проживає за адресою: [ADDRESS] . 11 липня 2024 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис №1142). Від вказаного шлюбу у [PERSON] . [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 22 жовтня 2024 року, батьками дитини в якому зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. . За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як вбачається із ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вимогами ст. 190 СК України регламентовано порядок припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 190 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її. Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З досліджених доказів і викладених у позові обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову і припинення стягнення аліментів. Так, за змістом ст.ст. 180-182, 192 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути зменшений або збільшений за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Встановлено, що основним місцем проживання [PERSON] , 2019 року народження, визначено за місцем проживання його матері відповідачки по справі, на користь якої рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року у справі №363/4519/23, присуджено стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн., щомісячно, починаючи з 22 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. При цому, затверджена 13 травня 2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області мирова угода між сторонами передбачає, що основним місцем проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено за місцем проживання матері [PERSON] , а перебування дитини з позивачем здійснюється у визначений в угоді термін. Послання позивача на наявність інших утриманців, перебування дитини 50% часу щомісячно за місцем проживання з позивачем, посилання на повне утримання дитини позивачем, підставою для припинення стягнення аліментів за вказаних умов бути не може і на вимогах Закону не ґрунтується. Доказів, які б підтверджували настання передбачених законом обставин для припинення аліментних зобов`язань позивачем не надано. Відомостей, що дитина утримується виключно за рахунок позивача, чи що між батьками укладено договір, передбачений ст. 190 СК України, або існують інші підстави, які б унеможливлювали подальше стягнення аліментів, матеріали справи не містять. Обставини наведені позивачем підставою для припинення сплати аліментів на утримання дитини бути не можуть. Підстав для припинення стягнення аліментів передбачених ст.ст. 188-190 СК України у цій справі судом не встановлено. Сам факт того, що дитина два тижні щомісячно проживає у батька підставою для припинення стягнення аліментів бути не може, що вимогам Закону не відповідає, коли представник позивача в суді не зміг зазначити розмір доходу, який на даний час отримує [PERSON] . При цьому, інші подані відповідачем докази щодо утримання та виховання дитини встановлених судом обставин не спростовують і на наведені вище висновки суду не впливають. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, коли порушених, невизнаних чи оспорених прав позивача, які б підлягали захисту, в цій справі судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed