Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.07.2024 за № 145751 у розмірі 18655, 68 грн., судових витрат у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 07.07.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 145751 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 10.10.2024 року ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Ейс» приймає належні ТОВ ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 року ТОВ ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №145751 від 07.07.2024 в сумі 18655, 68 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «Ейс» в сумі 18655, 68 грн., з яких: 10667, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 7487, 68 грн. - заборгованість відсоткам, 501,00 грн.-комісія за кредитним договором. Ухвалою суду від 25.04.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 07.07.2024 року між ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 145751 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 07.07.2024 ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС» ініціювало переказ коштів згідно договору № 145751 від 07.07.2024 на платіжну картку [NUMBER], що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС». 10.10.2024 року ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «Ейс» уклали договір факторингу №10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «ФК КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 145751 [PERSON] має заборгованість в сумі 18655, 68 грн., з яких: 10667, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 7487, 68 грн. - заборгованість відсоткам, 501,00 грн.-комісія за кредитним договором. (а.с.11) Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18655,68 грн., підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 та платіжною інструкцією №5179 від 12 грудня 2024, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу. Всупереч умов договору № 145751 від 07.07.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі - в сумі 18655, 68 грн., з яких: 10667,00 грн. - заборгованість за кредитом, 7487, 68 грн. - заборгованість відсоткам, 501,00 грн.-комісія за кредитним договором. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги між Адвокатське бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року, додаткова угода №25 від 04.02.2025 до Договору №04/02/25-01 від 04.02.2025 року , акт прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 року Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved