Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Богема компані» (далі - ТОВ «Богема компані») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначено, що ТОВ «Богема Компані» на підставі договору від 19.10.2021, укладеного з ТОВ «Геос-Укб», в якості управителя прийняло багатоповерховий житловий комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , в управління з метою забезпечення належних умов проживання та і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців шляхом утримання та ремонту спільного майна будинку та прибудинкової території. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є споживачем послуг, а тому зобов`язаний забезпечити їх своєчасну оплату. 15.03.2024 співвласники багатоквартирного будинку по [ADDRESS] створили ОСББ «ЖК «Аурум». До цієї дати співвласники збори не проводили, з моделлю управління не визначилися. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг за період з 01.02.2021 по 31.03.2024 останній має заборгованість у розмірі 46772, 69 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги, судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 26.03.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, який повертається судом без розгляду, оскільки до нього не додані докази направлення іншим учасниками справи, тобто позивачу. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. ТОВ «Богема Компані» на підставі акту приймання - передачі «Багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по [ADDRESS] » від 19.10.2021, прийняло будинок за вищезазначеною адресою в управління з метою забезпечення належних умов проживання та і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців шляхом утримання та ремонту спільного майна будинку та прибудинкової території. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.04.2024 №373594822 власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . На виконання зазначених послуг позивачем укладені договори з суб`єктами господарювання. Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2021 по 31.03.2024 утворилась заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 46772,69 грн. За цей період відповідач надані послуги оплачував не в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Відповідачем не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідач відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Отже, відповідач як споживач вказаних послуг та власник майна має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Водночас, судом встановлено, що свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг відповідач виконував неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані комунальні послуги за період з 01.02.2021 по 31.03.2024 у розмірі 46772,69 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням. Загалом розмір судових витрат становить 8028 грн. (5000 грн. + 3028 грн. = 8028 грн.)

Outcome: approved