Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

14 січня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів" вернулися до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів" суму заборгованості за Договором позики № 79151425 в розмірі 20820,00 грн. та понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 7100,00 грн. та 3028,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 11.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79151425 (з фіксованою процентною ставкою) шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строку (далі\~Строк позики), для задоволення власних потреб (без конкретної споживої мети), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день зкінчення Строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від Суми позики. Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, позикодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 12000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2.2 Договору кредиту сторони визначили, що строк позики (строк договору) складає 30 днів із відповідною фіксованою процентною ставкою 0,83% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, сторони обумовили у розмірі 2,7% в день (п.2.3 Договору кредиту). Відповідно до п.21 Договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно\~Закону України «Про електронну комерцію». Також позивач у позові зазначає, що підписанням Договору позики відповідач підтвердив факт ознайомлення на сайті https://mycredit.ua/ua/documenta-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена\~ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що вбачається зі змісту п.5.2 Договору позики. Крім того, відповідач погодився, що до моменту підписання Договору позики він вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documenta-license/\~їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.5.3 Договору кредиту). Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 12000 грн, строком на 30 днів, шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , котрий надано позичальником та міститься в реквізитах Договору позики. З огляду на викладене, позивач у позові зазначає, що сторони погодили суму позики\~12000 грн, строк договору\~30 днів, дату повернення позики (останній день)\~09.08.2024, розмір процентів: базова процентна ставка на день\~0,83%, процентна ставка на прострочену позику у день\~2,70%, розмір процентів на позику річний\~1541,93%, орієнтовну загальну вартість позики\~14988,00 грн. Крім того, позивач у позові вказує, що позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості за договором №79151425 від 11.07.2024, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 20820,00 грн, з яких: 120000 грн\~заборгованість за основним боргом, 2988,00 грн\~заборгованість за нарахованими і несплаченими базовими процентами та 5832,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач не скористався правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, зазначених в позові, відносно ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 07.08.2025 від адвоката відповідача Андріяша Р.П. до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомлену у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип достатності доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2024 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство з необхідних кредитів» було укладено Договір позики №79151425. Згідно п. 2.1 сума позики 12000,00 грн., п.2.2 Строк позики (Строк договору) 30 днів. Процентна ставка 0,83% на день. Згідно п.2.3 Процентна ставка за понад строкове користування становить 2,70 % на день. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість 20820,00 грн, з яких: 120000 грн\~заборгованість за основним боргом, 2988,00 грн\~заборгованість за нарахованими і несплаченими базовими процентами та 5832,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику. За змістом статей\~15\~і\~16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі\~статтею 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(далі\~Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи т\~аелектронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~та\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до частини 1 статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, Згідно частини 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України\~визначає, що відповідно достатті 6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимог ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеного вище, беручи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики, в сумі 20820 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 12000,00 грн., заборгованості по несплаченим базовим процентам в сумі 2988,00 грн. та 5832,00 грн. заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам на прострочену позику, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі. Стосовно понесених судови витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3\~ст.\~133ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістомст. 137 ЦПКнесуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписамист.\~141\~ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як убачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7 100 грн., підтверджуються: договором про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03 серпня 2023 року; додатковою угодою № 2 до договору про надання правничої допомоги від 31.10.2024 року; актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 31.10.2024; платіжною інструкцією, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandispimeniw ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»npoTH України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18). Судом убачається, що заявлені представником позивача вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини справи, суд вважає, що витрати на правову допомогу повинні складати 3000 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в сумі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial