Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської звернувся [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник [PERSON] , з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2011 року, мають неповнолітнього сина. Шлюбні стосунки між сторонами не склались через різні погляди на сімейне життя та непорозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені, з червня 2023 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб розпався остаточно, примирення не можливе. Майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. 21 серпня 2025 року, до початку розгляду справи по суті, відповідачка надала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вказує, що шлюбні відносини припинені з 01 березня 2025 року, майнового спору не мають. Прізвище просить залишити [PERSON] . За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 04 червня 2025 року позовна заява надійшла до суду та ухвалою від 12.06.2025 залишена без руху. Ухвалою судді від 25 червня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 червня 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №203. Прізвище дружини до укладення шлюбу [PERSON] , що видно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2011. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Різні погляди на спільне сімейне життя, непорозуміння між сторонами призвели до розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Майновий спір наразі відсутній. Відповідачка визнає позовні вимоги. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного із подружжя припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі. Як передбачено частиною 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частини 4 вказаної статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що відповідачка визнає позовні вимоги, про що надала письмову заяву до суду. З огляду на викладене, та враховуючи, що шлюбні відносини припинені, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved