Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факти родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю, а [PERSON] , [INFO] , є його племінником. В обгрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] , його батьками у свідоцтві про народження вказані [PERSON] та [PERSON] , записи в свідоцтві зроблені російською мовою. Його прізвище у свідоцтві також вказане як « [PERSON] ». У свідоцтві наявна примітка, що 10 червня 2002 року [PERSON] Приморським МР ВВС Одеської області було видано паспорт серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , була його рідною сестрою. У свідоцтві, складеному російською мовою, її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Приморського суду м. Одеси у справі № 522/1355/16-ц від 17.11.2016 за позовом [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі РС ОМУЮ, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] , про виключення відомостей з актового запису, судом встановлено, що [PERSON] 12 липня 1996 року уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». Указує, що шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] припинені в 1997 року, а 23.12.1998 шлюб офіційно розірвано. У 1997 році [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] , від якого народила дитину - [PERSON] , [INFO] . Оскільки на момент народження дитини шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано не було, а з моменту розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] до народження дитини пройшло менше 10 місяців, у свідоцтві про народження [PERSON] його батьком записано [PERSON] , а не [PERSON] . 27 серпня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, у зв`язку з чим змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зазначає, що [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] , помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] . Указує, що оскільки померла [PERSON] є його рідною сестрою, тому [PERSON] є його племінником. 26.11.2024 від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов лист № 03-П-39747/1-о від 22.11.2024, відповідно до якого йому було відмовлено у складанні та наданні Акта про встановлення факту здійснення постійного догляду за племінником [PERSON] , оскільки в наданих ним документах є невідповідність, а саме: у свідоцтві про народження прізвище заявника та батьків заявника зазначено як « [PERSON] », а в паспорті заявника - « [PERSON] ». Ця невідповідність була встановлена лише при отриманні вищевказаного листа, а виправлення помилки в прізвищі позасудовим шляхом втрачає свою доцільність, оскільки всі його документи, в тому числі його дітей та дружини, складені на прізвище « [PERSON] ». Заявник зазначає, що в даному випадку встановлення факту родинних відносин йому необхідне для подальшого отримання Акта про встановлення факту здійснення постійного догляду за племінником. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 залучено Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради та [INFO] як заінтересованих осіб до участі у даній справі. У судовому засіданні представник заявника - адвокат Слєпко О. В. заяву просила задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Адвокат Гришин М. В., який діє від імені [PERSON] та [PERSON] , подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності [PERSON] , [PERSON] та їхнього представника, заяву [PERSON] просив задовольнити. Від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.10.1983 Ленінським відділом ЗАГС м. Одеси та складеного російською мовою, [INFO] народився (мовою оригіналу) « [PERSON] », батьками якого у свідоцтві зазначені: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.07.1977 Ленінським відділом ЗАГС м. Одеси, та складеного російською мовою, [INFO] народилася (мовою оригіналу) " [PERSON] ", батьками якої у свідоцтві зазначені: « [PERSON] » та « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.07.1977 Ленінським відділом ЗАГС м. Одеси. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.12.1998 Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради 23.12.1998, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 27.08.1999 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 27.08.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської районної адміністрації виконкому Одеської міськради. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.04.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 12.06.2015. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 304845 від 16.05.2015 слідує, що [PERSON] , [INFO] , встановлено групу інвалідності: Перша А, безстроково. Листом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 22.11.2024 №03-П-39747/1-6 на звернення [PERSON] останньому повідомлено, що підстав для складання Акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду немає, оскільки в наданих документах є невідповідність, а саме: у свідоцтві про народження заявника прізвище вказано « [PERSON] », як і прізвище батьків, а згідно з паспортом - « [PERSON] ». Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду також відмову органу, що видав документ про внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини. Верховний Суд України в листі 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Пункт 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, яким визначається можливість встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в судовому порядку, в сукупності з висновками Верховного Суду України в листі 01.01.2012, вказує на те, що встановлення такого факту в судовому порядку можливо за умови смерті особи, з якою заявник бажає встановити факт родинних відносин. Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища. Звертаючись до суду з цією заявою заявник просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю, а [PERSON] , [INFO] , є його племінником. На час звернення заявника до суду [PERSON] та [PERSON] є живими. Як слідує з матеріалів справи, написання прізвища заявника при народженні відповідно до його свідоцтва про народження відповідає прізвищу його батьків, а саме мовою оригіналу « [PERSON] ». Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області 10.06.2002 на ім`я заявника, його прізвище зазначено як « [PERSON] ». Заявник вважає, що така невідповідність виникла у зв`язку з неправильним написанням його прізвища у його паспортному документі. Разом з тим, заявником не надано доказів його звернення до відповідного органу міграційної служби для виправлення такої невідповідності та отримання нового паспортного документу, як і не надано відмови такого органу у внесенні виправлень. Отже, заявником не доведено неможливості встановлення факту родинних відносин в позасудовому порядку зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до особистих документів. Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 491/399/19. При цьому посилання заявника у заяві та представника заявника у судовому засіданні на недоцільність виправлення помилки в прізвищі позасудовим шляхом, оскільки всі його документи, в тому числі його дітей та дружини, складені на прізвище « [PERSON] », не є підставою для задоволення заяви. Вимога про встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] як дядьком та племінником є похідною та залежить від встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а тому заява в цій частині задоволенню також не підлягає. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зави.

Outcome: dismissed