Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 10 січня 2025 року представник позивача звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить суд припинити стягнення аліментів з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , які стягуються на підставі судового наказу, виданого Овідопольським районним судом Одеської області від 25 серпня 2021 року у справі №509/4158/21, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/8 заробітку (доходу), починаючи з 09.07.2024 року; Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 06.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.01.2025 року позов залишено без руху. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Також, ухвалою суду від 04.02.2025 року витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію щодо фактів перетину державного кордону України громадянкою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , у період з лютого 2022 року по теперішній час. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року було закрите підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача до суду подана заява в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та проводити розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. З огляду на викладене судом встановлено, що учасники справи про час та місце слухання справи повідомлені та просять провести розгляд справи за їх відсутності. Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.?Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 25.05.2006 року було укладено шлюб. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.11.2021 року вказаний шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу за зверненням відповідачки [PERSON] , з позивача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення заяви, а саме з 17.08.2021 року до досягнення дітьми повноліття. На початку війни відповідачка разом із дітьми виїхала за кордон. Надалі до України повернулась донька [PERSON] , [INFO] , яка, згідно з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.12.2024 року, виїхала з території України 19.03.2022 року, а повернулась 09.07.2024 року. На даний час [PERSON] проживає разом із позивачем, та перебуває на його утриманні, дитина навчається у Одеському ліцеї №89 Одеської міської ради. Як вбачається із Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 17.08.2021 року на підставі судового наказу № 2-н/509/4158/21 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/2 від заробітку (доходу) платника аліментів на утримання дітей? [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . IV. Норми права, які застосував суд. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно?ст. 180 СК України?батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3?ст. 181 Сімейного Кодексу України?за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до п.17?Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Статтею 182 СК України?передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, суд звертає увагу, що?стаття 179 СК України?передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. При цьому, відповідно до?ст. 273 СК України?якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у?статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17?Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матір дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України?передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3?ст. 181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів.?Стаття 192 СК України?тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а?ст. 273 СК України?додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених?статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями?ст. 192 СК України?зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями?ст. 273 СК України?має на меті можливість скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2?ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої?статті 197 Сімейного кодексу України?може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Щодо вимоги позивача про припинення стягнення аліментів з батька дитини на користь матері. При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності судом об`єктивно встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] та знаходиться на його повному утриманні. Доказів на спростування вказаного відповідачкою суду не надано. Згідно з ч. 4?ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, судову практику, що склалася при вирішенні аналогічних справ, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу № 2-н/509/4158/21. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь аліментів на утримання дитини з матері дитини. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 06.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає окремо від доньки. При цьому, суду не надано підтверджень, що остання піклується про доньку належним чином і надає матеріальну допомогу на її утримання та забезпечення в добровільному порядку. Беручи до уваги згадані вище застосовні норми права у справі, що перебуває на розгляді, суд вважає, що відповідачка зобов`язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 3?ст. 181 Сімейного Кодексу України?за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до вимог ч. 1?ст. 191 СК України?аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. V. Висновки суду Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності та беручи до уваги те, що позивач довів обставини на які посилався в позові, відповідачем не спростовані обставини того, що остання?дійсно утримує доньку, заперечень від відповідача на адресу суду не надійшло, тому суд вважає що вимоги позивача обґрунтовані та?підлягають?повному?задоволенню. VI. Щодо судового збору та інших судових витрат Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 гривень. Слід зазначити, що позивач не надала суду доказів, що з адвокатом був укладений договір про надання правничої допомоги, та він дійсно сплатив витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25000 гривень. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (подібні висновки викладені у постанові ВПВС від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). Враховуючи, що позивачем не було надано належних документів, що підтверджують наявність витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25000 гривень. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] , про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. З урахуванням вимог?ст. 141 ЦПК України?з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial