Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 24.02.2020 між первісним кредитором ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 114454 про надання фінансового кредиту (далі - кредитний договір або договір), який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на таких умовах: сума кредиту 4500 грн, строк кредиту 29 днів, дата укладення договору є датою перерахування коштів на банківський рахунок клієнта; процентна ставка 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Невід`ємною частиною договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті www.cly.com.ua. На картковий рахунок з реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , зазначений [PERSON] при укладенні договору, кредитор перерахував кошти у сумі 4500 грн. Товариство свої зобов`язання за договором виконало, відповідач добровільно не повернув суму кредиту та кошти за їх користування. У зв`язку з цим, згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором станом на 13.01.2025 у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі 23400 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту - 4500 грн та простроченої заборгованості за процентами - 18900 грн. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 114454 від 24.02.2020. Враховуючи наведене позивач звернувся до суду з вимогою стягнути заборгованість у загальному розмірі 23400 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн судового збору та 10 500 грн витрат на правничу допомогу. 09 липня 2025 року ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у клопотанні просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримував, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоч належно була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання, заяв та клопотань до суду не подавала. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною другою статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог статті 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Суд встановив, що 24.02.2020 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 114454 про надання фінансового кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором KL5393. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 29 днів до 23.03.2020. Строк дії договору 29 днів, але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. У пункті 1.3 кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту з розрахунку 2 % за добу. Відповідно до пункту 2.3 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. На виконання вимог пункту 4 кредитного договору позивач здійснив перерахування коштів у розмірі 4500 грн на картковий рахунок [PERSON] з номером платіжної банківської картки № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн», вих. 1512/02 від 25.02.2025. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 114454 від 24.02.2020. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором станом на 13.01.2025 у відповідача є заборгованість у загальному розмірі 23400 грн, яка складається з: простроченої заборгованості (тіло) - 4500 грн та простроченої заборгованості за процентами 18900.00 грн. Відповідно до положення частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. За положенням частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Положеннями статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. За правилами частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що отриманий кредит у розмірі 4500 грн у встановлений договором строк відповідач не повернув, що є підставою для ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», як правонаступнику, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4500 грн. Щодо заявленої вимоги позивача у сплаті процентів за користування кредитом, суд зазначає таке. Згідно з пунктом 1.2 та 1.3 кредитного договору строк кредиту складає 29 днів, розмір процентів за користування кредитними коштами 2 % на добу (730% річних), тому, розмір процентів за користування кредитними коштами за 29 днів складає 29*2%*4500=2610 грн. Сума процентів у розмірі 16290 грн (18900-2610) нарахована позивачем за межами строку, визначеного договором. За змістом правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Близькі за змістом висновки також сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Позивач у цій справі вимоги про стягнення з відповідача процентів за частиною другою статті 625 ЦК України не заявив. З огляду на наведене, нарахована позивачем заборгованість за процентами у розмірі 16290 грн є необґрунтованою, отже, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4500 грн та заборгованість за процентами в розмірі 2610 грн, що у сумі становить 7110 грн. За правилами статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 734 (30,38 % від 2422,40) грн. Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (частина друга статті 133 ЦПК України). На підтвердження\~розміру понесених\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу позивач\~надав:\~договір про\~надання правової\~допомоги від\~29.12.2023,\~укладений між\~ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» та\~адвокатом Пархомчуком\~С.\~В.,\~акт про\~отримання правової\~допомоги від\~10.03.2025,\~відповідно до\~якого загальна\~вартість послуг\~з надання\~правничої допомоги\~становить 10500\~грн, платіжну інструкцію № 39486 від 28.07.2025 про оплату 10500 грн за правничу допомогу. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки розмір витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем, складає 10500 грн, позовні вимоги позивача задоволені на 30,38 %, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3190 грн ( 30,38 % від 10500 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial