Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

28.01.2025\~року представник\~позивача Владко\~Р.,\~який діє\~на підставі\~довіреності,\~звернувся до\~суду\~шляхом формування\~в системі\~"Електронний\~суд"\~із зазначеним\~позовом та\~просить постановити\~рішення,\~яким стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за Кредитним\~договором №С-302-009388-20-980\~від 20.11.2020\~року в\~сумі 35\~088,85\~грн.\~та витрати\~по сплаті\~судового збору,\~мотивуючи тим,\~що 20\~листопада 2020\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~була укладена\~Угода про\~відкриття кредитної\~лінії та\~обслуговування кредитної\~картки.\~Відповідно до\~Р.2\~КД,\~банк надав\~клієнту кредит\~шляхом встановлення\~кредитної лінії\~по рахунку,\~максимальний ліміт\~кредитної лінії\~встановлюється у\~розмірі 200\~000\~грн.,\~ліміт кредитної\~лінії,\~доступний клієнту\~на момент\~укладання угоди,\~становив 15\~000,00\~грн.\~Відсоткова ставка\~за користування\~коштами кредитної\~лінії становить\~58,8%\~річних по\~операціях видачі\~готівки.\~Відповідач виконував\~взяті на\~себе зобов`язання\~з істотним\~порушенням умов\~Договору,\~сплачуючи поточні\~щомісячні платежі\~з простроченням\~дати їх\~сплати,\~сплачуючи щомісячні\~платежі не\~в повному\~обсязі та/або\~не сплачуючи\~взагалі,\~що спричинило\~виникнення простроченої\~заборгованості. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до зміни найменування «РОСВЕНІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №С-302-009388-20-980 від 20.11.2020 року в розмірі 35\~088,85 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цім позовом. Ухвалою судді від 03.02.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у неї доказами. Представник позивача Владко Р., надав разом з позовною заявою окреме клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 20.11.2020 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-302-009388-20-980, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 15\~000,00 грн., зі сплатою за користування грошовими коштами процентної ставки 58,80 % річних. До матеріалів справи долучена копія паспорта споживчого кредиту, підписавши який відповідач підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування. З виписки від 25.07.2023 року вбачається, що на виконання умов кредитного договору №С-302-009388-20-980 від 20.11.2020 року АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, натомість [PERSON] виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості та не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого у [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» виникла заборгованість в розмірі 35\~088,85 грн. 25.07.2023\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС» (до\~зміни найменування\~«РОСВЕНІНВЕСТ УКРАЇНА»)\~було укладено\~договір факторингу\~№01.02-31/23,\~відповідно до\~розділу 2\~якого АТ\~«Ідея Банк»\~відступило свої\~права вимоги,\~а ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~набуло право\~вимоги за\~первинними договорами,\~в розмірі\~заборгованостей боржників\~перед АТ\~«Ідея Банк»,\~визначеними в\~реєстрі боржників,\~в тому\~числі за\~даним договором\~факторингу ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~було відступлено\~право вимоги\~за заборгованістю\~ [PERSON] \~перед АТ\~«Ідея Банк»\~за договором\~№ С-302-009388-20-980 від 20.11.2020 року в розмірі 35\~088,85 грн. Відповідно до п.п.2.1 Договору право вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед Клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 під номером 983 рахується [PERSON] , номер кредитного договору №С-302-009388-20-980 від 20.11.2023 року, загальний розмір заборгованості 35\~088,85 грн., з яких 14 831,90 грн. заборгованість за основним боргом; 20\~256,95 грн. заборгованість за відсотками. Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 25.03.2024 року було змінено назву з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)... Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вище вказаним договором у загальному розмірі 35 088,85 грн. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved