Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до суду з даним позовом посилаючись на те, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2013, від шлюбу мають неповнолітню дитину\~сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами мають формальний характер. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір`я. Відповідач не приймає участі у фінансовому забезпеченні їхньої дитини, відповідно син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка не має фінансової можливості самостійно підтримувати необхідний фінансовий стан їхньої дитини. Їй складно самостійно підтримувати достатній рівень життя неповнолітньої дитини для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 17.07.2025. Ухвалою головуючого судді від 18.07.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін, з призначенням першого судового засідання на 05.08.2025. Позивачка в судове засідання 05.08.2025 не з`явилась. Відповідач в судове засідання 05.08.2025 не з`явився, відзиву на позов або інших заяв по суті справи відповідач не надавав, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. Так, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2013 (а.с.13). Батьківство відповідача підтверджене свідоцтвом про народження [PERSON] , батьком дитини у свідоцтві про народження значиться [PERSON] , дата народження дитини [INFO] (а.с. 12). З матеріалів справи також вбачається, що\~їх син [PERSON] , є дитиною-інвалідом (а.с.14). Факт проживання дитини з матір`ю не заперечується. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, оскільки на відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З аналізу ч. 5\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~вбачається, що аліменти на одну дитину передбачені у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно абз. 2 ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаних обставин, заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) не є коректною в розумінні положень ч. 5\~ст. 183 СК України. Тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду 17.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.\~13,\~76-83,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~268,\~271-273,\~279,\~354-355 ЦПК України, ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~192 Сімейного Кодексу України, \~\~

Outcome: partial