Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась через свого представника адвоката Маліновську Ю.М. в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки до Піщанського районного суду Вінницької області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з [PERSON] , [INFO] , з лютого 2010 року по [INFO]. Також просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , була членом сім`ї [PERSON] , [INFO] , з лютого 2010 року по день його смерті. Встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2024 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересована особа [INFO] , про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 серпня 2024 року ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 18 червня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за матеріалами заяви [PERSON] , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересована особа [INFO] про встановлення фактів, що мають юридичне значення скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27 серпня 2024 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересована особа [INFO] про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Розгляд справи провести в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року постановлено залучити в якості заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] , яка проживає в с. Гонорівка Тульчинського району Вінницької області у справі за заявою [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , проживає в [ADDRESS] , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересована особа [INFO] , який знаходиться в [ADDRESS] про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 07 січня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заінтересованої особи [PERSON] адвокатом Акрабовою О.М. подано заперечення на заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій вона, обґрунтовуючи заперечення проти заяви, просила заяву [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , [PERSON] , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, факту спільного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , з лютого 2010 року по [INFO], факту того, що [PERSON] , [INFO] , була членом сім`ї [PERSON] , з лютого 2010 року по день його смерті, факту того, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні [PERSON] , померлого [INFO] - залишити без розгляду. Разом з тим, 07 січня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заінтересованої особи [PERSON] адвокатом Акрабовою О.М. подано клопотання про витребування доказів, в якому вона просила зобов`язати Крижопільський ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) надати відомості по виконавчому провадженню [NUMBER] щодо сплати [PERSON] аліментів на користь [PERSON] згідно виконавчого листа № 142/1022/17 Крижопільського районного суду від 01.03.2018 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, за період з 26.10.2017 року по січень 2021 року, яке ухвалою суду від 22 січня 2025 року задоволено, відповідні докази витребувано, які Крижопільському ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ ( м.Київ) слід було надати до суду 13 лютого 2025 року. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року постановлено відмовити в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи [PERSON] адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про залишення без розгляду заяви [PERSON] , поданої у в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , [PERSON] , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, факту спільного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , з лютого 2010 року по [INFO], факту того, що [PERSON] , [INFO] , була членом сім`ї [PERSON] , з лютого 2010 року по день його смерті, факту того, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні [PERSON] , померлого [INFO] . Продовжено розгляд справи та повторно витребувано у Крижопільського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) відомості по виконавчому провадженню [NUMBER] щодо сплати [PERSON] аліментів на користь [PERSON] згідно виконавчого листа № 142/1022/17 Крижопільського районного суду від 01.03.2018 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, за період з 26.10.2017 року по січень 2021 року. 08 квітня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заявника [PERSON] адвокатом Антонюк Ю.М. подано клопотання про долучення доказів, в якому вона зазначила, що 21.03.2025 року Піщанським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення №142/613/24 щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] . Оскільки при розгляді зазначеної справи були встановлені факти, що біологічний батько доньки заявника - [PERSON] не утримував доньку, а також не приймав участі у її вихованні, тому вважає за необхідне долучити дане рішення до матеріалів справи. У зв`язку з чим просила долучити до матеріалів цивільної №142/372/24 за заявою [PERSON] про визнання фактів, що мають юридичне значення копію рішення у справі №142/613/24 щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] . В судовому засіданні 09 квітня 2025 року представником заінтересованої особи [PERSON] , адвокат Акрабова О.М. заявлено відвід головуючому судді Гринишиній А.А., оскільки її мати, адвокат Гордаш Н.П. була представником позивача [PERSON] в цивільній справі ЄУН 142/613/24, що само по собі є достатнім для виникнення сумнівів у неупередженості і безсторонності розгляду справи. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року постановлено відмовити у задоволенні заяви представника заінтересованої особи [PERSON] адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про відвід судді в цивільній справі ЄУН 142/372/24 за заявою [PERSON] , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , [PERSON] , про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 11 квітня 2025 року через канцелярію суду заінтересованою особою [PERSON] подано заяву про відвід головуючому по справі судді. Ухвалою судді Піщанського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року постановлено заяву заінтересованої особи [PERSON] про відвід судді в цивільній справі ЄУН 142/372/24 за заявою [PERSON] , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , [PERSON] , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без розгляду. Разом з тим, 15 квітня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» представником заінтересованої особи [PERSON] адвокатом Акрабовою О.М. подано клопотання про витребування доказів, в якому вона просила зобов`язати [INFO] ( [ADDRESS] ) надати копію особової справи військовослужбовця [PERSON] , [INFO] (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч [NUMBER] ) загиблого під час виконання бойового завдання [INFO] у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області. Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року постановлено витребувати у[INFO] копію особової справи військовослужбовця [PERSON] , [INFO] (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч [NUMBER] ), загиблого під час виконання бойового завдання [INFO] у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області. Копію ухвали направити до [INFO] ( [ADDRESS] ), для виконання. Витребувані документи надати до Піщанського районного суду Вінницької області за адресою: смт. Піщанка, вул. Вишнева, 5, до початку наступного підготовчого засідання до 10 години 00 хвилин 20 травня 2025 року. 19 травня 2025 року від [INFO] надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій заінтересована особа зазначає, що Інструкцією з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства Оборони України № 280 від 15.09.2022 року (далі - Інструкція), визначено порядок складання та ведення особових справ осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу.Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 4 розділу 3 Інструкції особові справи осіб рядового, сержантського і старшинського складу складаються в одному примірнику: у військовій частині - на кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом із числа резервістів та з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу за призовом, які до зарахування в запас або у резерв проходили тільки базову військову службу (строкову військову службу) або не мали досвіду військової служби; у ТЦК та СП - на кандидатів, відібраних для прийняття на військову службу за контрактом, із числа громадян призовного віку, військовозобов`язаних, резервістів та жінок, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі та які не мають військових звань, а також іноземців або осіб без громадянства, які виявили бажання проходити військову службу за контрактом. Як слідує з п.11 Інструкції, документами персонального обліку військовослужбовців є: особові справи; послужні (скорочені послужні) картки; обліково-послужні картки, які ведуться відповідно до категорії обліку таких осіб за видами військової служби. На осіб, які проходять військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, в тому числі на осіб офіцерського складу призваних із запасу на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призваних з числа резервістів в особливий період (далі - особи офіцерського складу),- ведуться особові справи, послужні (скорочені послужні) картки. На осіб, які проходять військову службу за контрактом осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу (далі - особи рядового, сержантського і старшинського складу) - ведуться особові справи, послужні (скорочені послужні) картки. На осіб рядового, сержантського і старшинського складу, призваних із запасу на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призваних з числа резервістів в особливий період (далі - особи рядового, сержантського і старшинського складу за призовом), які до зарахування в запас або у резерв проходили тільки базову військову службу (або строкову військову службу) або не мали досвіду військової служби - ведуться обліково-послужні картки, а на тих, які проходили військову службу за контрактом - особові справи за правилами, визначеними цією Інструкцією для особових справ осіб рядового сержантського і старшинського складу. Разом з тим [INFO] інформує суд, що загиблий військовослужбовець [PERSON] , [INFO] (молодший сержант, розвідник - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч [NUMBER] ) був призваний на військову службу 26.02.2022 року по мобілізації [INFO] , що підтверджується його обліковою карткою. Враховуючи вищевикладене, [INFO] надає суду облікову картку [PERSON] . 20 травня 2025 року представником заінтересованої особи [PERSON] адвокатом Акрабовою О.М. подано клопотання про витребування доказів, в якому представник зазначає, що, з метою належного представництва інтересів [PERSON] у вищезазначеній справі, виникла необхідність у витребуванні відомостей щодо того, які види соціальної допомоги отримувала [PERSON] у період з лютого 2010 року по [INFO], копії заяв та документів, що стали підставою для отримання того чи іншого виду соціальної допомоги, копію особової справи, тощо. З даних документів буде вбачатися, кого [PERSON] вказувала як членів сім`ї з лютого 2010 року по [INFO].Представник [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області (23600, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 1, Тел: 043-35-2-22-45, e-mail: tul_usz@vin.gov.ua) із запитом, проте отримав відмову, у зв`язку із тим, що дані відомості є конфіденційними, тому самостійно не може їх надати до суду. Крім того, зазначає представник, з метою належного представництва інтересів [PERSON] у справі № 142/372/24, яка приходиться матір`ю [PERSON] , [INFO] , загиблого під час виконання бойового завдання 14.05.2024 року, представник [PERSON] надсилав адвокатський запит до військової частини [NUMBER] (Електронна пошта: [INFO] ) стосовно витребування матеріалів особової справи військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , загиблого під час виконання бойового завдання [INFO] , для надання до суду. Проте, станом на 19.05.2025 року відповіді не отримав. Копії матеріалів особової справи військовослужбовця [PERSON] можуть містити відомості про осіб, яких [PERSON] вказував як членів сім`ї, що має важливе значення для правильного вирішення даної справи, таким чином просила витребувати з Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області (23600, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 1, Тел: 043-35-2-22-45, e-mail: tul_usz@vin.gov.ua) відомості стосовно того, які види соціальної допомоги отримувала [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) у період з лютого 2010 року по [INFO]; витребувати з Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області (23600, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, 1, Тел: 043-35-2-22-45, e-mail: tul_usz@vin.gov.ua) копії заяв та документів, наданих [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), для призначення соціальної допомоги, копію особової справи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ); витребувати з військової частини [NUMBER] (Електронна пошта: [INFO] ) копію особової справи військовослужбовця [PERSON] , [INFO] (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч [NUMBER] ) загиблого під час виконання бойового завдання [INFO] у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області. Ухвалою суду від 20 травня 2025 року клопотання представника заінтересованої особи [PERSON] адвоката Акрабової Ольги Миколаївни про витребування доказів задовольнити частково.Витребувати з військової частини [NUMBER] (Електронна пошта: [INFO] ) копію особової справи військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , (молодшого сержанта, розвідника - номер обслуги третього розвідувального відділення розвідувального взводу в/ч [NUMBER] ), загиблого під час виконання бойового завдання [INFO] у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області. 12 червня 2025 року представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Акрабова О.М. надала суду клопотання про долучення доказів, яким просила долучити до матеріалів справи копію довідки з військової частини [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, яка була видана [PERSON] відносно її загиблого сина [PERSON] 17 червня 2025 року, на виконання ухвали суду від 20 травня 2025 року про витребування доказів, військова частина [NUMBER] надала суду пояснення щодо неможливості виконати ухвалу суду в частині надання суду особої справи військовослужбовця та обліково-послужної картки, однак надала витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] від 07 липня 2024 року№ 191, доповідь про факт загибелі [PERSON] , витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] від 24 серпня 2023 року №236, завірену фотокопію штатно- посадового обліку. 27 червня 2025 року представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Акрабова О.М. надала суду клопотання про долучення доказів, яким просила долучити до матеріалів справи лист - відповідь з військової частини [NUMBER] від 23.06.2025 року вих. № 1610/7/1910 з додатками ( копія наказу про прибуття до пункту тимчасової дислокації у с. Трудове від 28.04.2022 р., копія наказу про вибуття з пункту тимчасової дислокації с. Трудове від 29.11.2022 р.). Дані відомості надаються, вказує представник, для підтвердження того, що, також у цей період [PERSON] деякий час знаходився і проживав і у с. Гонорівка, залишався у своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Антонюк Ю.М. просили заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнити повністю, викладені факти знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та доведені належними, достатніми та допустими доказами. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, наявна заява від 12 лютого 2025 року про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Акрабова О.М. заперечила щодо задоволення заяви, зокрема щодо перебування [PERSON] на утриманні загиблого [PERSON] , оскільки в останньої є біологічний батько, який виплачував аліменти на її утримання, а також вважала, що заяву слід залишити без розгляду, оскільки наявний спір про право на виплати після смерті військовослужбовця. Представник заінтересованої особи [INFO] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через електронний кабінет у системі "Електронний суд", в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подав, що не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши заявника, її представника, представника заінтересованої особи [PERSON] , неповнолітню [PERSON] , в інтересах якої подано заяву, свідків, оглянувши заяву та додані до неї матеріали, виходячи зі змісту заяви, доданих до неї матеріалів, дослідивши надані учасниками докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Точне і неухильне додержання і застосування норм матеріального і процесуального законодавства при розгляді і вирішенні цивільних справ є гарантією їх правильного, справедливого і швидкого вирішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ст. 293 ЦПК України. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Частинами 3 та 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Згідно пункту 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (п.2 ст.315 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 14.12.2010 року (справа №2-3770/10) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.05.2007 року (актовий запис №254), змінено прізвище [PERSON] на дошлюбне « [PERSON] » - а.с. 11 зворот,12). В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження [NUMBER] на а.с. 8 зворот. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідно до змісту рішення суду, на момент ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, сторони створили інші сім`ї. З січня 2010 року заявник [PERSON] почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , та проживала з ним в зазначеному статусі до реєстрації їх шлюбу [INFO] - копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] на а.с.9 зворот. З народження [PERSON] проживала разом з матір`ю, а з 2-річного віку у новій, створеній матір`ю сім`ї, і з [PERSON] , цивільним чоловіком матері. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження [NUMBER] на а.с.9. [PERSON] з травня 2007 року по квітень 2016 року офіційно працював в ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» на посаді пресувальника обмазувального цеху та з грудня 2016 року по травень 2024 року - на посаді техніка-технолога, що підтверджується довідками ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» №290524-08 та №290524-09 від 29.05.2024 року про його розмір заробітної плати на а.с.15-17, Формами ОК-5, ОК-7 щодо застраховіаної особи [PERSON] на а.с. 18-24. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 22 травня 2024 року на а.с.10 та від 27 травня 2025 року на а.с.10 зворот, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , зокрема [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 13 вересня 2016 року. Зі змісту довідки Піщанського селищного голови Олександра Крижанівського №807 від 22 травня 2024 року на а.с.11, [PERSON] , чоловік [PERSON] , на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично проживав в [ADDRESS] . Між заявником та [PERSON] з початку спільного проживання до реєстрації їх шлюбу існували стійкі сімейні відносини, які полягали у спільному проживанні, веденні спільного господарства, наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування та спільного відпочинку. [PERSON] в повній мірі матеріально забезпечував сім`ю, ніс всі витрати для забезпечення сім`ї всім необхідним для підтримання належного рівня життя. [PERSON] вибудував з малолітньою дитиною заявника [PERSON] відносини «батько-донька», піклувався про неї, утримував її, приймав участь у її вихованні, лікуванні, навчанні, відвідував дитячий садочок та школу, цікавився її успіхами, турбувався та організовував відпочинок, з однаковою любов`ю ставився до обох дітей. Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами. Поясненнями неповнолітньої [PERSON] , яка суду повідомила, що саме вона попросила свою маму [PERSON] довести в суді, що вона з [PERSON] проживали в одній сім`ї і тато [PERSON] ставився до неї, як до рідної доньки. За його життя у них в сім`ї обговорювалося питання її усиновлення [PERSON] , однак цьому не судилося статися через його загибель на війні.Також [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] мала за рідну бабусу, любила проводити з нею час, завжди була з братом у неї на канікулах, однак після смерті тата [PERSON] від неї відвернулась. З біологічним батьком дівчина практично не спілкувалась, він її життям ніколи не цікавився, на відміну від [PERSON] , який виховував її з малого віку, всьому навчав, у всьому підтримував, а також забезпечував як у необхідних речах, так і в різних забаганках.Її відомо, що біологічний батько сплачував аліменти та мав по них заборгованість, просила маму також позбавити його батьківських прав.Загибель тата [PERSON] стала для неї великою, непоправною втратою. Просила задовольнити заяву, щоб юридично підтвердити, що вона була членом сім`ї загиблого Захисника. Поясненнями свідка [PERSON] , яка вказала, що з родиною [PERSON] знайома тривалий час, зі [PERSON] знайома зі школи, доньці [PERSON] було два роки, коли [PERSON] та [PERSON] почали жити разом, жили довгий час без реєстрації шлюбу. [PERSON] називала [PERSON] "татусиком", а він, в свою чергу, звертався до [PERSON] "доця",адже він насправді замінив дівчинці батька. З біологічним батьком [PERSON] не спілкувалась. Поясненнями свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що знає родину [PERSON] давно. У 2016 році свідок пішла працювати до школи і була класним керівником у [PERSON] . Свідок знала батьків [PERSON] , як [PERSON] та [PERSON] , про те, що у дитини є біологічний батько дізналась пізніше, адже він до школи ніколи не приходив та життям і навчанням [PERSON] не цікавився.Покійний [PERSON] завжди брав активну участь у житті класу як батько учениці. Свідок [PERSON] , яка доводиться матір`ю заявниці, суду пояснила, що її донька [PERSON] проживала з [PERSON] з 2010 року, стосунки у них були дуже добрі, [PERSON] відразу прийняв [PERSON] як рідну дитину, з народженням другого онука [PERSON] - дітей не ділив, дбав про них однаково. Біологічний батько [PERSON] ніколи в житті дівчинки не був, не цікавився її справами, не спілкувався. За бажанням [PERSON] звернулась до суду про позбавлення його батьківських прав. [PERSON] став справжнім татом для її онуки і, навіть будучи на війні, щодня телефонував. З довідки КЗ «Піщанський ліцей №2» №60 від 27.05.2024 року на а.с. 27 зворот т.1 слідує, що [PERSON] з 01.09.2014 року до дня видачі довідки навчалася в навчальному закладі, протягом всього періоду навчання її батько [PERSON] брав активну участь у вихованні доньки, систематично цікавився навчанням та вихованням дитини, відвідував батьківські збори, неодноразово був учасником позакласних виховних заходів, допомагав у організації та проведенні ремонтних робіт у навчальному закладі. Довідка КЗ «Дитяча музична школа ім. П.Муравського» №15 від 27 травня 2024 року на а.с.28 т.1 стверджує, що [PERSON] навчається з навчальному закладі з 01.09.2020 року, протягом всього періоду навчання її батько [PERSON] брав активну участь у вихованні та навчанні доньки [PERSON] , систематично цікавився навчанням та вихованням дитини, відвідував батьківські збори, неодноразово був присутній на концертних заходах закладу, в яких приймала участь [PERSON] . Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Піщанської селищної ради №79-04 від 27.05.2024 року на а.с.28 зворот т.1з 2018 року [PERSON] зверталася за медичною допомогою у супроводі батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Піщанської селищної ради Вінницької області №820 від 24 травня 2024 року на а.с.2 9 т.1- донька [PERSON] . [PERSON] дійсно перебувала на утриманні вітчима [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» №240524-05 від 24.05.2024 року на а.с. 29 зворот т.1. - за період роботи з 2016 по 2024 роки [PERSON] отримував новорічні подарунки на двох дітей, одна з яких ( [PERSON] , [INFO] ) знаходилася на його утриманні. В березні 2018 року за ініціативою [PERSON] в номері газети «Піщанські Вісті» за 02.03.2018 року розміщено привітання [PERSON] «На перший ювілей», в якому з 10-літтям дитину привітали «з поцілунками та подарунками татусь [PERSON] , мамуся [PERSON] , братик [PERSON] , хрещений...» - копія сторінки газети на а.с.30 т.1. В травні 2018 року [PERSON] КЗ «Піщанський ліцей №2» як випускниці початкової школи було видано відповідний диплом та навчальним накладом грамотою нагороджено « [PERSON] та [PERSON] » - за досягнуті успіхи у навчанні і вихованні дітей, співпрацю із закладом освіти - а.с. 30 зворот -31 т.1. З доданої до позову переписки [PERSON] з абонентом «Татусь» ( [PERSON] ) у месенджері,- вбачаються теплі відносини [PERSON] з вітчимом - а.с 31 зворот- 34 т.1. З доданих до позову копій фотокарток також вбачається існування між Заявником з [PERSON] сімейних відносин, ставлення [PERSON] до малолітньої [PERSON] - а.с. 34 зворот - 37 т.1. Батько [PERSON] з часу розірвання шлюбних стосунків з завницею повністю припинив спілкування з колишньою дружиною та донькою, не утримував дитину, не виявляв інтересу до її життя, самоусунувся від виконання всіх батьківських обов`язків, аліменти не сплачував, участі у вихованні та утриманні дитини не приймав. Біологічний батько [PERSON] , станом на 06.05.2024 року, за розрахунком державного виконавця, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 49 969, 70 гривень -а.с.26 зворот-27, 155,156 т.1, а.с.19 т.2. Заочним рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 21 березня 2025 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] - а.с. 58-62 т.2. 26.02.2022 року [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією для захисту Батьківщини. [INFO] [PERSON] помер у віці 39 років(копія свідоцтва про смерть [NUMBER] на а.с.12 зворот т.1, а.с.128 т.2). Згідно повідомлення про смерть №3/544 від 15.05.2024 року, виданого начальником [INFO] підполковником [PERSON] , молодший сержант [PERSON] загинув [INFO] о 02.00 год у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області під час виконання бойового завдання внаслідок авіаудару від вибухової травми (копія повідомлення та лікарського свідоцтва про смерть від 14.05.2024 року на а.с.13 т.1). Судом також досліджено довідку №639 від 19.07.2024 року, видану військовою частиною [NUMBER] на ім`я [PERSON] , як підставу для надання особі статусу члена сім`ї загиблого Захисника України на а.с.139 зворот т.2, надану представником заявника адвокатом Антонюк Ю.М. Аналогічну довідку видано також було видано вказаною військовою частиною матері загиблого [PERSON] . [PERSON] як підставу для надання особі статусу члена сім`ї загиблого Захисника України, довідка надана представником заінтересованої особи адвокатом Акрабовою О.М. та досліджена судом на а.с.159 т.2. З відомостей, наданих на виконання ухвали суду від 20 травня 2025 року про витребування доказів військовою частиною [NUMBER] на а.с.169- 178 т.2, слідує, що в документах штатно-посадового обліку військовослужбовця [PERSON] наявна інформація про дружину [PERSON] як члена сім`ї, відомості про інших членів сім`ї відсутні. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 14 ЦПК України). За змістом ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Верховний Суд у своїй постанові від 30.10.2019 № 5-рп/99 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово- експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа N 6-148цс12). Згідно вимог ст. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 31 травня 2022 року у справі № 554/8629/17 (провадження № 61-3012св21). Досліджені судом вищеперелічені докази є достатньо переконливими для встановлення факту спільного проживання заявниці [PERSON] з [PERSON] без реєстрації шлюбу з лютого 2010 року до [INFO]. Так само, перелічені докази достатньота переконливо доводять факт того, що [PERSON] , [INFO] , була членом сім`ї [PERSON] та перебувала на його утриманні на день його смерті. Встановлення даних фактів необхідно для отримання [PERSON] посвідчення члена сім`ї загиблого та соціальних виплат, передбачених Законом (одноразової виплати, пенсії). Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ст.ст. 29-30, 31, 34, 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті; Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31); Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування; Пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному непрацездатному члену сім`ї, який має право на таку пенсію; Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Згідно «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженої Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р. одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста (п.5); у разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копи документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду (п.10). В постанові Верховного Суду у справі №727/7151/23 від 13.03.2024 року зазначено «Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від ЗО січня 2020 року у справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України». Не погоджуючись із заявою [PERSON] , представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Акрабова О.М., як усно в судовому засіданні, так і у своїх запереченнях, поданих суду 07 січня 2025 року, зазначила, що справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження. У даній справі вбачається спір про право, а саме, встановлення заявлених [PERSON] фактів рішенням суду у даній справі може вплинути на права [PERSON] та її онука [PERSON] , [INFO] , зокрема в частині здійснення виплат, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Особами, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги у даному випадку мають [PERSON] (мати загиблого військовослужбовця), [PERSON] (дружина загиблого військовослужбовця), [PERSON] , [INFO] (син померлого військовослужбовця). Таким чином задоволення судом заяви [PERSON] в частині встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , була членом сім`ї [PERSON] , з лютого 2010 року по день його смерті, та встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні [PERSON] , померлого [INFO] , вплине на права [PERSON] та її онука [PERSON] , [INFO] , призведе до зміни розміру часток одноразової грошової допомоги. Своїми діями, вважає представник, заявниця намагається обмежити права та можливість отримати належну частку [PERSON] , [INFO] , батько якого загинув на війні, на користь своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Заперечується [PERSON] також факт того, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки в доньки заявниці є рідний батько, який сплачував аліменти. У [PERSON] ніколи не виникав обов`язок утримувати доньку заявниці [PERSON] . Так, згідно з ч.1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 268 СК України). Отже, вважає представник, [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з заявницею з [INFO], мав право на участь у вихованні її дитини від попереднього шлюбу. При цьому обов`язок щодо їх утримання у [PERSON] (як вітчима) виникає за умови, якщо в у дитини немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їй належного утримання.Докази, надані завницею, заінтересована особа вважає недостатніми та неналежними. Відхиляючи аргументи заінтересованої особи [PERSON] щодо наявного спору про право, суд звертає увагу на те, що жоден з учасників справи не заявив про труднощі чи відмову компетентних органів в оформленні виплат, наданні відповідного статусу членам родини загиблого військовослужбовця. Натомість надані представниками та отримані судом відомості з військової частини, місцевого органу влади письмові докази свідчать про всебічне сприяння та підтримку як заявниці, так і заінтересованої особи [PERSON] в реалізації їхніх прав після загибелі [PERSON] . Надаючи оцінку заявленим аргументам заінтересованої соби, суд зауважує, що, як вже йшлося вище, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Верховний Суд у постанові від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) зазначив, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто оспорює право заявника, оскільки існування спору про право повинно реальним, а не гіпотетичним (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18 (провадження № 61-39374св18), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22). Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic), «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France). Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, викладені в ній обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому подану заяву слід задовольнити.

Outcome: approved