Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] до АТ КБ «Приват Банк». В обґрунтування позову зазначає, що вона є клієнтом АТ КБ «Приват Банк» та має відмінну кредитну історію, жодного разу не пропустила строк внесення коштів та є активним користувачем послуг банку. [PERSON] є власником банківської картки № [NUMBER] АТ КБ «Приват Банк», термін дії картки не закінчився. 13 липня 2024 року на картку позивача перераховано 40\~000 грн., відразу після чого картку заблоковано банком. Листом від 03.09.2024 відповідач повідомив позивача, що правовою підставою для припинення обслуговування банківської картки є п. 1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого у разі порушення клієнтом вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення несанкціонованого овердрафту, а також з інших умов, визначених цим договором, Банк має право зупинити (заблокувати платіжну картку) або припинити право клієнта на використання такої картки та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень. [PERSON] , посилаючись на те, що жодних протиправних дій не вчинила, банк безпідставно припинив обслуговування банківської картки, позивач просить зобов`язати відповідача поновити обслуговування банківської картки № [NUMBER] , яка відкрита в АТ КБ «Приват Банк» та усі судові витрати покласти на відповідача. Заперечення відповідача 25 лютого 2025 року від АТ КБ «Приват Банк» надійшли пояснення, в яких відповідач заперечував проти позову. В обґрунтування заперечень посилався на те, що 13.07.2024 на адресу відповідача від слідчого відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла вимога у порядку ст. 93 КПК України, у зв`язку з тим, що у провадженні відділення поліції перебуває кримінальне провадження № 12024041570000430, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2024 до поліції надійшла заява від [PERSON] про те, що 13.07.2024 невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами заявниці у сумі 40 000 грн., спричинивши останній матеріальної шкоди (ЄО 7200 від 13.07.2024). На підставі вищевикладеного, слідче відділення поліції № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області просило повідомити інформацію та надати завірені копії документів: копію справи з юридичного оформлення банківському рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] , зокрема, заяви на відкриття рахунку; руху коштів по банківському рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] з розшифровкою контрагентів, суми, дати та місця зняття грошових коштів, із зазначенням платежу або переводу на який рахунок та зняття грошей з рахунку, які здійснювалися у період 13.07.2024 включно. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг п. 1.1.3.2.7. банк має право призупинити обслуговування клієнта та обмежити доступ до програмних комплексів банку в разі виникнення у банку підозр щодо можливих незаконних операцій із платіжним шахрайством. З наведених підстав, враховуючи положення законодавства та Умови та правила АТ КБ «ПриватБанк», клієнту банком встановлено статус 1.41 (Підозра в шахрайстві), проведено аналіз діяльності [PERSON] на підставі наявних документів та відомостей, Банк встановив позивачу неприйнятно високий ризик, у зв`язку із чим прийняв рішення про блокування рахунків, про що Банк повідомив позивача. Посилаючись на вищевикладене, а також те, що дії банку у даній ситуації у повній мірі відповідають вимогам закону та обставинам, що склалися, АТ КБ «Приват Банк» зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час, місце повідомлялася належним чином. Від представника позивача адвоката Кашуби М.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги останній підтримав та просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» - Яндульський Д.В. просив відмовити\~в задоволенні\~позову у\~зв`язку з\~його необґрунтованістю.\~Пояснив,\~що на\~підставі звернення\~клієнта,\~банком закрито\~рахунок позивача,\~банківська картка\~недійсна,\~ділові стосунки\~між сторонами\~розірвано,\~про що\~ [PERSON] \~належним чином\~повідомлено.\~Грошові кошти\~позивача наразі\~розміщені на\~рахунку на\~транзитному рахунку. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» укладено договір № SAMDNWFC00070051080 про відкриття та обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] . Договір складається з: Заяви, Пам`ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, тарифів. Позивачу [PERSON] видано платіжну картку № [NUMBER] . Згідно наявної в матеріалах справи платіжної інструкції на банківський рахунок [PERSON] , IBAN [NUMBER] платником [PERSON] перераховано кошти у розмірі 40\~000 грн., призначення платежу переказ власних коштів (а.с. 10). Відповідно до Вимоги у порядку ст. 93 КПК України, направленої слідчим відділенням відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на адресу Головного правління АТ КБ «Приват Банк», у провадженні перебуває кримінальне провадження № 12024041570000430, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2024 до відділу поліції надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , про те, що 13.07.2024 невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами заявниці у сумі 40\~000 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду (ЄО 7200 від 13.07.2024). За змістом вищевказаної Вимоги, у відповідності до Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 3706-ІХ (зі змінами та доповненнями) слідче відділення відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області просило АТ КБ «Приват Банк» повідомити інформацію та надати завірені копії документів, а саме: копію справи з юридичного оформлення банківському рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] , зокрема, заяви на відкриття рахунку; руху коштів по банківському рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] з розшифровкою контрагентів, суми, дати та місця зняття грошових коштів, із зазначенням платежу або переказу на який рахунок та зняття грошей з рахунку, які здійснювалися у період 13.07.2024 включно. Листом АТ КБ «Приват Банк» № 20.1.0.0.0/7-240830/25538 від 03.09.2024, банк повідомив [PERSON] про припинення обслуговування платіжної картки з підстав, передбачених п. 1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого у разі порушення клієнтом вимог чинного законодавства України та/або умов договору та або у разі виникнення несанкціонованого овердрафту банк має право зупинити здійснення розрахунків за платіжною карткою (заблокувати платіжну карту) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій банком час у разі невиконання клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором. 14.12.2024 АТ КБ «Приват Банк» направив [PERSON] повідомлення № 20.1.0.0.0/7-241214/119 про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку. Згідно Висновку NPS. Розірвання ділових відносин «Шахраї в електронних операціях»/1,41/ від 13.12.2024, позивача [PERSON] включено до переліку клієнтів, з якими ділові відносини АТ КБ «Приват Банк» розірвано. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію листа Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області № 16433/124/48/8/2024 від 30.08.2024, направленого за зверненням [PERSON] від 15.08.2024, згідно ІПНП «ЦУНАМІ», заяв та повідомлень щодо шахрайських дій на рахунок: [NUMBER] , до котрого відкрита картка № [NUMBER] в АТ КБ «Приват Банк» платіжна інструкція Р24АР24А2982185786D6479, згідно транзакції на суму 40\~000 грн., яка мала місце 13.07.2024 о 13 год. 49 хв. 45 сек., не надходило. Також [PERSON] долучено до матеріалів справи Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» серії ВР-004454843. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян (держави), правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). У ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~11\~ЦК України\~передбачено,\~що цивільні\~права та\~обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1)\~договори та\~інші правочини; 2)\~створення літературних,\~художніх творів,\~винаходів та\~інших результатів\~інтелектуальної,\~творчої діяльності; 3)\~завдання майнової\~(матеріальної)\~та моральної\~шкоди іншій\~особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Договір банківського\~рахунку укладається\~в письмовій\~формі для\~відкриття клієнтові\~або визначеній\~ним особі\~рахунку в\~банку на\~умовах,\~погоджених сторонами. Банк\~зобов`язаний\~укласти договір\~банківського рахунка\~з клієнтом,\~який звернувся\~з пропозицією\~відкрити рахунок\~на оголошених\~банком умовах,\~що відповідають\~закону та\~банківським правилам. Банк\~не має\~права відмовити\~у відкритті\~рахунка,\~вчинення відповідних\~операцій за\~яким передбачено\~законом,\~установчими документами\~банку та\~наданою йому\~ліцензією,\~крім випадків,\~коли банк\~не має\~можливості прийняти\~на банківське\~обслуговування або\~якщо така\~відмова допускається\~законом або\~банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу (ст. 1067 ЦК України). У ст. 1075 ЦК України визначені правові підстави для розірвання договору банківського рахунка. Так, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 1075 ЦК України банк має\~право вимагати\~розірвання договору\~банківського рахунка: 1)\~якщо сума\~грошових коштів,\~що зберігаються\~на рахунку\~клієнта,\~залишилася меншою\~від мінімального\~розміру,\~передбаченого банківськими\~правилами або\~договором,\~якщо така\~сума не\~буде відновлена\~протягом місяця\~від дня\~попередження банком\~про це; 2)\~у разі\~відсутності операцій\~за цим\~рахунком протягом\~року,\~якщо інше\~не встановлено\~договором; 3) у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; 4)\~в інших\~випадках,\~встановлених договором\~або законом. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою чи в порядку, встановленому законом, перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Відповідно до ч. 4 ст. 1075 ЦК України банк може\~відмовитися від\~договору банківського\~рахунка та\~закрити рахунок\~клієнта у\~разі: відсутності\~операцій за\~рахунком клієнта\~протягом трьох\~років підряд\~та відсутності\~залишку грошових\~коштів на\~цьому рахунку; наявності підстав, передбачених\~Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~легалізації (відмиванню)\~доходів,\~одержаних злочинним\~шляхом,\~фінансуванню тероризму\~та фінансуванню\~розповсюдження зброї\~масового знищення».\~Залишок грошових\~коштів на\~рахунку клієнта\~повертається клієнту; наявності підстав, передбачених\~Податковим кодексом України. Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», відносини, що виникають на ринку фінансових послуг, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», цим Законом, спеціальними законами та нормативно-правовими актами Регулятора. Захист прав споживачів здійснюється відповідно до законодавства про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Згідно із положеннями ч. 1-2 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику. Ризик орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною. За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, зокрема, забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою; здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів; забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями). Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» на банки покладено обов`язок здійснювати належну перевірку клієнтів, в тому числі шляхом проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України. Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Відповідно до п. 1, 2 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65, Банк зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових та наявних клієнтів у випадках, передбачених у статті 11 Закону про ПВК/ФТ. У п.п. 11, 12 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу передбачено, що Банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до Положення. Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає ПЗНП у разі присвоєння високого рівня ризику. Положенням про відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції, затвердженим Протоколом Правління АТ КБ «ПриватБанк» № 39 від 21.07.2020 визначено порядок дій стосовно відмови банку від встановлення (підтримання) ділових відносин/ відкриття рахунку (обслуговування), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмови від проведення фінансової операції у випадках, передбачених Законом про ПВК/ФТ. Положеннями ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин /відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей. Так,\~судом встановлено,\~що між\~сторонами,\~ [PERSON] \~та АТ\~КБ «Приват\~Банк» склалися\~договірні правовідносини\~за договором № SAMDNWFC00070051080 про відкриття та обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] . Згідно вимоги слідчого відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у порядку ст. 93 КПК України, в АТ КБ «Приват Банк» витребувано інформацію та документи, а саме: справу з юридичного оформлення банківському рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] , зокрема, заяви на відкриття рахунку; руху коштів по банківському рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] з розшифровкою контрагентів, суми, дати та місця зняття грошових коштів, із зазначенням платежу або переводу на який рахунок та зняття грошей з рахунку, які здійснювалися у період 13.07.2024 включно. Вищевказану інформацію витребувано у зв`язку з тим, що у провадженні відділення поліції перебуває кримінальне провадження № 12024041570000430, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2024 до поліції надійшла заява від [PERSON] про те, що 13.07.2024 невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами заявниці у сумі 40 000 грн., спричинивши останній матеріальної шкоди. У зв`язку з вищевказаним, а також виникненням підозр щодо можливих незаконних операцій з платіжним інструментом зі сторони клієнта, АТ КБ «Приват Банк» прийнято рішення про призупинення обслуговування й надалі у відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» припинено правовідносини між сторонами у зв`язку з встановленим неприйнятно високим ризиком, а також ненаданням клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів та відомостей. Грошові кошти, що перебували на рахунку позивача перебувають на транзитному рахунку та за заявою позивача підлягають перерахуванню останній на зазначені позивачем реквізити. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5 ст. 81 ЦПК). Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи те, що припинення правовідносин між сторонами відбулося за наявності обґрунтованих правових підстав наявності неприйнятно високого ризику, а також ненаданням позивачем банку необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів та відомостей, суд дійшов висновку про недоведеність заявлених вимог та відмову в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed