Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Адвокат Андріяш Н.В. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1372 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2344 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: с. Підгайці, Луцький район, Волинська область та частку транспортного засобу марки «Опель Віваро» д.н.з. [NUMBER] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б не складалося племінниці [PERSON] . У визначений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують її спорідненість з померлою. Посилаючись на викладене, просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно по смерті [PERSON] , а саме: частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1372 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0722884800:01:001:7627, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою судді від 02.10.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. Від відповідача надійшов відзив у якому він позовних вимог не визнав. Зазначив, що поданий стороною позивача заповіт не відповідає вимогам закону, а відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину було з причин відсутності документів, які підтверджують родинні стосунки між нею та [PERSON] , а не з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Посилаючись на викладене просить суд відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача в користь відповідача витрати на правову допомогу. 09.12.2024 заявник подала до суду заяву про збільшення позовних вимог у якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є племінницею [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно по смерті [PERSON] , а саме: частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами гараж Ю-1, сарай-літня кухня В-1, огорожа 1, за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 46,6 кв.м., земельну ділянку площею 0,1372 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0722884800:01:001:7627, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. 26.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач обрала неналежний спосіб захисту, оскільки у цій справі перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальному порядку є відсутністю у позивачки документів про родинні відносини між нею та спадкодавцем на підставі яких її можна визнати спадкоємцем за заповітом. Без подання документів про родинні відносини [PERSON] не може виступати позивачем у спорі про визнання право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала та просила задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник позивача просила суд врахувати, що вірною адресою за якою знаходиться земельна ділянка кадастровий номер: 0722884800:01:001:7627 площею 0,1372 є [ADDRESS] , а нею було допущено описку в прохальній частині позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог. З урахуванням наведеного, заявлений позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник позовних вимог не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову з мотивів наведених у відзиві. Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що позивач [PERSON] є племінницею померлої [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, дослідивши надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1\~статті 315 ЦПК України\~визначено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядає суд. Частиною 2\~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Метою звернення [PERSON] до суду є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] . Судом встановлено, що родинний зв`язок позивача [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджується по лінії матері, а саме матір`ю позивача є [PERSON] (яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] ). [PERSON] є двоюрідною сестрою матері позивача [PERSON] . Матір [PERSON] [PERSON] та матір [PERSON] [PERSON] були рідними сестрами, їхньою матір`ю та відповідно бабою [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . Вказані факти підтверджуються дослідженими під час розгляду справи доказами, а саме відомостями, які містяться в Церковних книгах с. Теремно та надані Державним архівом Волинської області (а.с. 62-67) І актовими записами про шлюб [PERSON] та [PERSON] ; між [PERSON] та [PERSON] ; актовим записом про народження [PERSON] (а.с.157-159). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що позивач [PERSON] є племінницею померлої [PERSON] , у них були дружні та довірливі стосунки. [PERSON] не раз висловлювала своє бажання залишити належне їй майно саме племінниці, а не чоловіком, оскільки останній ображав її та вона мала намір з ним розлучитися. Зазначили, що відповідач одружився з померлою у віці близько 56 років і саме він наполягав на реєстрації шлюбу, попри це померла все господарство вела сама. Судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла своїй племінниці [PERSON] все належне їй майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося б і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базалицькою О.Р. 29.04.2017 та зареєстровано в реєстрі за № 1015. Таким чином, позивач будучи спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини, проте [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини, а саме, що вона дійсно є племінницею [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення, оскільки необхідно для спадкування. Згідно з ч. 5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до пункту 1 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Проаналізувавши вищевказані докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами у їх сукупності факту родинних відносин між нею та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є племінницею [PERSON] , а відтак позовна вимога про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.92). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1372 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказані об`єкти нерухомості підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на підставі рішення Підгайцівської сільської ради від 29.03.2005 № 20-3 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 394324776 від 10.09.2024. Відповідно до статей 1216, 1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вже було встановлено судом вище, на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося б і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті своїй племінниці [PERSON] . Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). 18.04.2024 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку, визначеному\~ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття у визначений законом строк не заявляла. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємиця після смерті [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на вищевказане нерухоме майно в позасудовому порядку. Вирішуючи клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі, суд враховує правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 205/2102/19-ц про те, що справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відтак, клопотання відповідача про закриття провадження у справі є безпідставним та до задоволення не підлягає. Враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на зазначене спадкове майно. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 9609,12 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved