Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

27.06.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1460-7582 від 17.10.2024, в розмірі 23\~696,24 гривень. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовна заява подана представником, Дідиченко Дариною Григорівною, яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 27.12.2023. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 17.10.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайті creditka.com., який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1460-7582. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 8600,00 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період 21 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; промо-ставка -0,90 % в день; знижена % ставка - 1,00% в день; стандартна % ставка 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач і просить стягнути. Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулася до суду 16.07.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судом направлялися документи на електронну пошту, яка була зазначена відповідачем у кредитному договорі Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою (ч.1 ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»). Згідно п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою. Водночас до повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.10.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1460-7582. Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор А4817 для підписання Договору про відкриття кредитної лінії № 1460-7582 від 17.10.2024, для підтвердження його ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Факт укладення договору сторонами не заперечується. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 8600,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період сплати відсотків 21 днів, знижена % ставка 1,00 % в день, стандартна % ставка 0,75 % в день. Вказані умови кредитування викладені додатково у Правилах відкриття кредитної лінії затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 84-П від 12.08.2024. З інформацією, зазначеної у Правилах відкриття кредитної лінії, відповідач був ознайомлений, що підтверджується його електронним підписом. Відповідно до умов укладеного Договору про відкриття кредитної лінії № 1460-7582 від 17.10.2024, відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», що підтверджується отриманням кредитних коштів за договором № 1460-7582 від 17.10.2024, у сумі 8600,00 грн за допомогою системи LiqPay на картковий рахунок [NUMBER] . Відповідачка не надала доказів того, що вказаний платіжний засіб з номером [NUMBER] їй не належить. Відповідно до Додатку № 2 Договору про відкриття кредитної лінії № 1460-7582 від 17.10.2024, а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки встановлено, що загальна вартість кредиту на дату його повернення, а саме на 16.10.2025 становить 37302,50 гривень, яка складається з сума кредиту 8600 гривень, процент за користуванням кредитом 27412,50 гривень, комісія за надання кредиту 1290 гривень та реальна річна процентна ставка 3769,7 гривень з даними умовами відповідач також був ознайомлений, що підтверджується його електронним підписом. Будучи ознайомлений з правилами та умовами надання кредиту відповідач здійснив лише одну проплату за вказаним кредитним договором, а саме 07.11.2024 в сумі 3001,40 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором 1460-7582 від 17.10.2024, станом на 07.05.2025. Відповідач порушив визначені умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього станом на 07.05.2025 виникла заборгованість перед кредитором у розмірі 23 696,24 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 8600 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 14 606,24 гривень, - заборгованість по штрафам 490,00 гривень, що також підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 1460-7582 від 17.10.2024. Відповідно до статей 205, 207 ЦК Україна, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору . Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1460-7582 від 17.10.2024 встановлено, що відповідач лише раз здійснив проплату за даним кредитним договором, ти самим не виконав взяті на себе зобов`язання. Відповідно до п. 4.15 Договору №1460-7582, встановлено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання цього договору складає 37302,50 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користуванням кредитом, позичальник був ознайомлений з даними умовами, про, що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором А4817, та свідчить про його обізнаність про загальну суму вартості кредиту. Водночас суд не погоджується з позивачем щодо стягнення з відповідача заборгованості по штрафам в розмірі 490 грн. Згідно з частиною другою статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Штраф є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Відповідно до п. 8.3 Договору, уразі не здійснення сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту, та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів, та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 5000% від розміру простроченої заборгованості, який визначається відповідно до умов описаних нижче, але не більше суми у розмірі 490 грн. Водночас 17.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, в якому в підпункті 11, пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», зазначено, що розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту: «6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем». За матеріалами справи, в розрахунку заборгованості вказано, що штраф нараховано 01.12.2024. Як на момент нарахування штрафу, так і на дату розгляду справи в Україні діє воєнний стан. Враховуючи вищевказані положення Закону, підстави для стягнення з відповідача штрафу відсутні. Отже, позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та належним чином документально підтверджені витрати на сплату судового збору у сумі 2\~422,40 грн, що відповідає мінімальному розміру судового збору, який позивач мав би сплатити у разі пред`явлення позову в межах суми, задоволеної судом.

Outcome: partial