Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У грудні 2024 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.05.2023 року у справі №143/36/23 стягнуто із нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На момент ухвалення зазначеного рішення суду він перебував на посаді оператора навідника БМП, брав безпосередню участь у бойових діях на території Запорізької області та отримував заробітну плату, яка надавала можливість сплачувати аліменти у повному обсязі. Проте, на даний час у нього погіршилося матеріальне становище, оскільки його заробітна плата значно зменшилася. Крім того, він є військовослужбовцем, у зв`язку із чим погіршився стан його здоров`я, унаслідок чого він потребує лікування, що впливає на його фінансові можливості. Також позивач покликається на те, що він одружився вдруге та у нього із дружиною [INFO] народився син [PERSON] . Дружина перебуває у декретній відпустці, а інших доходів, окрім його заробітної плати та допомоги при народженні дитини, у них немає. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст. 180-183, 192 СК України, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.05.2023 року у справі №143/36/23 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1-3). Ухвалою судді від 03.01.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 22, 23). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву від 08.04.2025 року, в якій він просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38). Представник відповідачки адвокат Царківський О.Ю. в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального становища, а зміна сімейного стану та народження ще однієї дитини не може слугувати самостійною підставою для зменшення розміру аліментів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом за допомогою інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, установлено, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.05.2023 року у справі №143/36/23 стягнуто із нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Із рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.05.2023 року слідує, що судом під час розгляду справи №143/36/23 встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу начальника [INFO] від 02.03.2022 року №87 мобілізований до лав ЗСУ. Згідно довідки військової частини солдат [PERSON] з 18 січня 2023 року і по час розгляду попередньої справи бере безпосередню участь у бойових діях на території Запорізької області. Згідно із ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Разом із цим, судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої т.в.о. командира військової частини [NUMBER] , загальна сума доходу позивача в період з 01.01.2023 року по 31.05.2023 року становить 329\~777 грн. 68 коп. (а.с.5). Відповідно до довідки, виданої т.в.о. командира військової частини [NUMBER] , загальна сума доходу позивача в період з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року становить 148\~519 грн. 35 коп. (а.с.6). 09.12.2023 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , від якого у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.8, 9). Згідно із довідкою від 31.10.2024 року №2107, виданою військовою частиною\~ [NUMBER] ,\~та медичною\~карткою амбулаторного\~хворого позивач\~отримав захворювання,\~пов`язане із\~проходженням військової\~служби (постанова\~ВЛК про\~причинний зв`язок\~захворювання):\~ стан після операції 29.10.2024 року герніотомії справа, аллогерніопластики правого пахового каналу з приводу правобічної прямої набутої вправимо пахової кили (К40). Потребує відпустки для лікування у зв`язку із хворобою на 30 календарних днів (а.с.10, 13, 14). Згідно із індивідуальним відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо [PERSON] вона за 2024 рік отримала доходів на суму 7266 грн. 74 коп. (а.с.15, 16). Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд виходить із того, що згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18. Окрім того, слід відзначити, що аналіз норми статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою, для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 , від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22, від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23. Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм матеріального та процесуального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Із матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.05.2023 року у справі №143/36/23 загальна сума доходу позивача в період з 01.01.2023 року по 31.05.2023 року становила 329\~777 грн. 68 коп. (а.с.5). Отже, розмір середньомісячного доходу позивача на час ухвалення рішення про стягнення аліментів становив 65955 грн. 53 коп. (329\~777 грн. 68 коп. : 5). Натомість, загальна сума доходу позивача в період з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року становить 148\~519 грн. 35 коп. (а.с.6). Таким чином, на момент подання цього позову до суду розмір середньомісячного доходу позивача складає 24753 грн. 22 коп. (148\~519 грн. 35 коп. : 6). Наведені обставини вочевидь дають підстави для висновку, що матеріальне становище [PERSON] істотно погіршилося у порівнянні із тим, що існувало на час ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Також суд ураховує, що унаслідок захисту Батьківщини від зовнішньої агресії російської федерації він отримав захворювання, пов`язане із проходженням військової служби, через що потребував відпустки для лікування у зв`язку із хворобою, що вказує на погіршення стану його здоров`я та необхідність нести додаткові матеріальні витрати на лікування. Водночас, суд бере до уваги, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан позивача, позаяк він одружився та у нього народився син. Окреслені обставини у їх сукупності дозволяють стверджувати про наявність достатніх підстав, визначених приписами статті 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, стягуваних із [PERSON] на утримання дитини. Визначаючись із питанням щодо меж зменшення розміру аліментів, суд виходить із того, що за правилами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відтак, суд вважає, що розмір стягуваних із [PERSON] аліментів слід зменшити із 1/4 до 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу). Визначення аліментів в такому розмірі, виходячи із характеру спірних правовідносин та встановлених судом обставин, буде розумним, справедливим та відповідатиме як інтересам сторін, так і малолітньої дитини. В п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 роз`яснено, що у новому розмірі (зменшення, збільшення) аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково. Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В ч.1 ст.1 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 ч.1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; Отже, позов про зменшення розміру аліментів за своєю правовою процесуальною природою є позовом майнового характеру. За змістом підпункту 1 пункту 1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем сплачено за подання позову судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.17). Таким чином, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, із відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 10 коп.

Outcome: partial