Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

у травні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області з Кременчуцького районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором № 101655883 від 18.11.2023 у розмірі 10\~346,85 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивований тим, що 18.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладений договір про споживчий кредит №101655883, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та шляхом підписання електронними підписами сторін. 18.11.2023 року відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 3 000,00 грн. Пізніше, 03.01.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 03012025, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 101655883 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Відповідач не виконав свого обов`язку за даним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 10\~346,85 грн (а.с.1-6). Ухвалою від 30.05.2025 Машівський районний суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 75). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронних листів до електронного кабінету (а.с.77-80). Відповідач повідомлявся за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, та судову повістку отримав 18.06.2025 (а.с.88), судова повістка на 19.08.2025 повернута до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.89,90) та шляхом розміщення оголошення про його виклик на вебсайті суду (а.с.82, 85). Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника (а.с.6 на зв.). Відповідач відзив на позов не подав, причини неявки не повідомив. Враховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її учасників, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 18.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 101655883 у розмірі 3 000,00 грн, строком на 105 днів з 18.11.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 03.12.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 02.03.2024 року (дат останнього погашення заборгованості) (пп.1.2-1.3.2 договору). За умовами п.1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплати комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 03.12.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 02.03.2024 року (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1042,50 грн в грошовому виразі та 141762,00 % річних у процентному значенні. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 10\~492,50 грн в грошовому виразі та 18515,00 % річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період складає 4\~042,50 грн., а за весь строк кредитування складає 13\~492,50 грн (п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту становить 300,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 742,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,65 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 9\~450,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пп.1.5.1-1.5.3) (а.с.15,16). Кошти кредиту надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *80 (п.2.1 договору) (а.с.15). Відповідно до п.п.2.2.2, 2.2.3 договору зазначено, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем настання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору. Проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена в п.1.5.3 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програми лояльності, спеціальних пропозицій та з інших причин визначена в п.1.5.2 договору процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну процентну ставку встановлену п.1.5.3 договору. Якщо визначена процентна ставка п.1.5.2 є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п.1.5.3 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється (а.с.15 за зв.). Позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких же самих умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування позичальник має вчинити певні дії, зокрема сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі такі періоди продовження/поновлення пільгового періоду або збільшення строку кредитування: строк продовження на 3 дні ставка комісії 3,00 %, на 7 днів 6,00 % та за 15 днів 10,00 %. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування на вказаних умовах, то проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору (а.с.15 на зв., 16). 18.11.2023 відповідачем заповнена заява на отримання кредиту №101655883 (додаток№2 до договору про споживчий кредит), в якій [PERSON] просив ТОВ «Мілоан» надати кредит для задоволення особистих потреб та вказав за яких умов, а також надані контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором (додаток№3 до договору) (а.с.20,21). Також,18.11.2023 року відповідачем заповнена Анкета-заява на кредит №101655883 та погоджені умови кредитування по вищевказаній заяві: погоджена сума кредитування 3 000,00 грн, строком на 15 днів, зі сплатою одноразової комісії у розмірі 300,00 грн, що нараховується одноразово за ставкою 10% від суми кредиту за договором та відсотків за користування кредитом 742,50 грн, що нараховується за ставкою 1,65 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Крім цього, вказаний процес оформлення, розгляду даної заяви та прийняте рішення (а.с.13,14). У графіку платежів зазначено розрахунок заборгованості, в тому числі суми кредиту, комісії за надання кредиту та відсотків із зазначенням дати платежу (повернення кредиту та сплати комісії і відсотків) (а.с.20). Згідно квитанції LIQPAY 18.11.2023 року на картку Віза [NUMBER] було перераховано кошти згідно договору 101655883 в сумі 3000,00 грн (а.с.11). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту [PERSON] за період з 18.11.2023 року по 03.01.2025 року, який сформований первісним кредитором ТОВ «Мілоан», де відображена надана сума кредиту, нарахована сума комісії, комісія за управління та обслуговування кредиту, нарахування процентів, а також вказана сума сплати тіла кредиту, процентів, сума коштів отриманих від відступлення кредиту та права вимоги по кредиту, списання процентів, комісії, тіла кредиту (а.с.12-13). 25.09.2024 року між ТОВ «Мілоан» (клієнтом) та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (фактором) укладено договір факторингу №25092024, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (п.1.1 договору) (а.с.23-30). Як видно з платіжної інструкції №6 від 25.09.2024 року, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» здійснено оплату на користь ТОВ «Мілоан» згідно договору факторингу №25092024 від 25.09.2024 року у сумі 585\~562,98 грн (а.с.34). Позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення 13.03.2025 року вимоги про повернення заборгованості на адресу відповідача з пропозицією погасити заборгованість (а.с.9,10). За ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~ 3\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст.\~11\~ЗУ\~«Про\~електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, потрібно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Отже, між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором\~\~про споживчий кредит №101655883 від 18.11.2023 року,\~ внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 10\~346,85грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. До позовної заяви долучено договір про надання правової(правничої) допомоги №011-25 від 03.03.2025 з додатковими угодами, акт приймання-передачі наданих послуг від 03.03.2025, детальний опис наданих послуг від 03.03.2025, ордер на надання правничої допомоги позивачу адвокатом Середницьким Є.В. (а.с.7, 44-52). Згідно з договором про надання правничої допомоги сторони визначили вартість послуг щодо складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника в розмірі 7000,00 грн. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а відтак уважає, що визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи та визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved