Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

14 листопада 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що згідно судового наказу, виданого 01 квітня 2019 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що на даний час виникли обставини для збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Так, син подорослішав та потребує додаткових витрат на придбання одягу, продуктів харчування, задоволення інших потреб для забезпечення його гармонійного розвитку. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 08 січня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, переведених на воєнний стан. 09 лютого 2024 року суд зупинив провадження в даній цивільній справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 22 квітня 2025 року від позивача [PERSON] надійшло письмове клопотання про поновлення провадження у справі. Своє клопотання позивач обґрунтовувала висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 753/19628/17, від 29 березня 2023 року в справі № 756/3462/20, від 25 квітня 2024 року в справі № 852/2а-1/24, від 13 березня 2025 року в справі № 557/1226/23. 29 квітня 2025 року суд направив запит [INFO] щодо надання інформації про проходження відповідачем [PERSON] військової служби в особливий період. 09 травня 2025 року від [INFO] надійшов інформаційний лист № 6/3669 від 02 травня 2025 року, з якого вбачається, що з 17 травня 2022 року відповідач [PERSON] призваний на військову службу за загальною мобілізацією у військову частину [NUMBER] . 29 квітня 2025 року суд направив відповідачу [PERSON] лист, яким запропонував останньому надати в строк до 20 травня 2025 року документи, що підтверджують його перебування у складі Збройний Сил України. Лист був направлений за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача. Лист повернувся до суду неврученим адресату, з відміткою поштового відділення: "Адресат відсутній за вказаною адресою". 06 червня 2025 року суд направив відповідачу [PERSON] лист, яким повторно запропонував останньому надати в строк до 20 червня 2025 року документи, що підтверджують його перебування у складі Збройний Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан і виконує бойові завдання у зоні бойових дій. При цьому суд повідомив відповідача [PERSON] , що у разі неотримання судом відповідних документів, провадження в цивільній справі № 674/1888/23 буде поновлено, справа буде розглянута відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України. Лист був направлений за останньою відомою адресою фактичного місця перебування відповідача. 10 червня 2025 року відповідач [PERSON] отримав лист суду. В строк, встановлений судом, від відповідача [PERSON] жодних документів не надійшло. 23 червня 2025 року суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання. 02 липня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки він перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, переведених на воєнний стан. 08 липня 2025 року суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі. 22 липня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів від військової частини [NUMBER] , з метою забезпечення в подальшому вирішення нового клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. 05 серпня 2025 року суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів. У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про витребування доказів, суд не розглядав нового клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - позивач просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, відзиву на позовну заяву не подавав. Суд враховує, що з 03 червня 2025 року по теперішній час відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] в [ADDRESS] , відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 20 червня 2025 року № 35/1911 відповідач приймав безпосередню участь в зоні бойових дій на території Донецької та Луганської областей в періоди: з 25 квітня 2023 року по 14 липня 2023 року, з 31 серпня 2023 року по 06 листопада 2023 року, з 16 листопада 2023 року по 31 грудня 2023 року, з 31 березня 2025 року по 17 травня 2025 року, з 04 червня 2025 року по 17 червня 2025 року. Відповідач звертався до суду з клопотаннями про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. Проте, з 2025 року суд відмовляв у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки надані ним документи не містили інформації про переведення військової частини, в якій він служить, на воєнний стан та про постійне залучення відповідача до виконання бойових завдань в зоні бойових дій. Протягом 2023 - 2025 років відповідач лише періодично відряджався з військової частини, яка дислокується в місті Хмельницькому, до населених пунктів Донецької та Луганської областей. Суд враховує, що обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача. У справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків. За таких обставин суд,

Outcome: approved