Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

03 січня 2024 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості в розмірі 53 040,00 грн та судових витрат. Ухвалою від 12 січня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» копію ухвали про відкриття провадження отримав 12.01.2024, яка була направлена на його електронну адресу. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 18.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що по даній справі не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема позивачем не надані докази передачі права вимоги за кредитним договором, а також первинні бухгалтерські документи за договором позики №7627477 від 23.11.2022 року та договором про надання фінансового кредиту №07081-12/2022 від 07.12.2022 року, що підтверджують факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами. Також, відповідач вважає, що надані позивачем, розрахунки заборгованості за кредитним договором №7627477 від 23.11.2022 року та за кредитним договором № 07081-12/2022 року не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки вони не відображають необхідні відомості, такі як нарахування, переведення кредиту в прострочений, тощо. Відповідач вважає, що позивачем по справі належним чином не обґрунтовано нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування за договором позики №7627477 від 23.11.2022 року, оскільки договір укладений строком на 5 днів, його строк сплив 28.11.2022 року, відповідно договір факторингу №01.02-36/23 укладений 11.07.2023, а нарахування заборгованості та відсотків позивачем не здійснювалось, як вказує позивач, тому відсотки в період після закінчення терміну кредитування до дати укладення договору факторингу №01.02-36/23 нараховувалися всупереч положенням ст.625 ЦК України. Щодо договору про надання фінансового кредиту №07081-12/2022 від 07.12.2022 р., то як зазначає відповідач, позивачем по справі належним чином не обґрунтовано нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування за договором про надання фінансового кредиту №07081-12/2022 від 07.12.2022 року, оскільки договір укладений строком на 25 днів, його строк сплив 31.12.2022 року. Також не надано первинних бухгалтерських документів щодо отримання ним коштів по вказаному договору. Відповідно до описової частини позовної заяви нарахування заборгованості та відсотків позивачем не здійснювалось і такі відсотки в період після закінчення терміну кредитування до дати укладення договору факторингу №28072023 нараховувалися всупереч положенням ст.625 ЦК України. Крім того, наданий в якості доказу Договір факторингу № 28072023від 28.07.2023 р. не може бути належним доказом, який підтверджує зазначені позивачем у позовній заяві обставини. Також відповідач зазначає, що позивачем по справі не надано належних доказів отримання відповідачем по справі кредитних коштів за договором позики №7627477 від 23.11.2022 року, а також за Договором про надання фінансового кредиту № 07081-12/2022 від 07.12.2022 року. Щодо передачі права вимоги за кредитним договором №7627477 від 23.11.2022 року, який укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як кредитором та [PERSON] , як позичальником, а також договором про надання фінансового кредиту №07081-12/2022 від 07.12.2022 року, як кредитором та [PERSON] , як позичальником, то позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів перехід до нього права вимоги за договором позики №7627477 від 23.11.2022 року та договором про надання фінансового кредиту №07081-12/2022 від 07.12.2022 року. На підставі наведеного, відповідач вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з підстав зазначених вище. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 23.11.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №7627477 в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором zyyW27gydA. Сума позики за договором 7000 грн на строк 5 днів до 28.11.2022 включно, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3422,24 %, орієнтовна загальна вартість позики -7350 грн (п.2 договору). ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 23.11.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту №7627477 після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://clickcredit.ua/informaciya та до моменту підписання договору відповідач вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику, де зазначено, що їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі (п.5.1-5.3 договору). Таким чином, 23.11.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №7627477 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач, відповідно до ст. 15 Закону «Про споживче кредитування», у випадку, якщо відповідач вважав умови кредитування для себе неприйнятними мав змогу і після підписання договору позики відмовитись від нього протягом 14 днів з моменту укладення договору, та протягом ще 7 днів повернути позику та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставками, встановленими п. 2 договору. Такі ж умови містяться й в самому договорі (п.8). Згідно повідомлення ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» №04/02/25/ТФП-3 від 04.02.2025, наданого на ухвалу суду від 23.01.2025, Товариство безпосередньо не перераховує кошти на рахунки клієнтів. Товариством здійснювався переказ коштів за вказаним договором позики відповідачу ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» від 04.02.2025, було прийнято до виконання платіжну інструкцію від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та завершено платіжну операцію 23.11.2022 по перерахунку коштів в сумі 7000 грн отримувачу [PERSON] на банківську картку [NUMBER] . Також, згідно повідомлення АТ «УніверсалБанк» від 06.02.2025 на ухвалу суду від 23.01.2025, платіжна картка [NUMBER] належить [PERSON] і на цю платіжну картку 23.11.2022 було зарахувано кошти в сумі 7000 грн. Таким чином,\~ТОВ \~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку належним чином не виконав умов цього договору. Згідно розрахунку ТОВ \~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 11.07.2023 становить 21 840,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 14840,00 грн. - сума заборгованості по відсотках. Із вказаного розрахунку вбачається, що відповідач проводив часткову оплату за вказаним договором позики, тому посилання відповідача на те, що позивачем не доведено факт отримання коштів за вказаним договором не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 11.07.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01/02-36/23, за умовами якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу\~№ 01/02-36/23від 11.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за договором позики №7627477( станом на дату відступлення права вимоги) складала 21\~840, 00 грн з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 14 840,00 грн. - сума заборгованості по відсотках. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за договором позики №7627477від 23.11.2022 в розмірі 21\~840, 00 грн. Крім того, 07 грудня 2022 між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №07081-12/2022 в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора W2025. За договором сума кредиту 8000 грн, строк кредитування 25 днів до 31.12.2022 під 2,50% на добу та 912,5% річних ( п.1.1.-1.3 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту 13 000 грн, реальна річна процентна ставка 16 0863,82%, що також підтверджується паспортом споживчого кредиту. Сторонами було погоджено графік платежів. Згідно п.2.4 договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідач, відповідно до ст. 15 Закону «Про споживче кредитування», у випадку, якщо відповідач вважав умови кредитування для себе неприйнятними мав змогу і після підписання кредитного договору відмовитись від нього протягом 14 днів з моменту укладення договору, та протягом ще 7 днів повернути кредит та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором. Такі ж умови містяться й в самому договорі (п.3.3.4). Факт укладення вказаного кредитного договору між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] підтверджується, також, фото відповідача з його паспортом. Згідно повідомлення АТ «УніверсалБанк» від 06.02.2025 на ухвалу суду від 23.01.2025, платіжна картка 5375411412635570 належить [PERSON] і на цю платіжну картку 07.12.2022 було зарахування коштів в сумі 8000 грн. Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу позику на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку належним чином не виконав умов цього договору. Згідно розрахунку ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 01.12.2023 становить 31 200 грн, з яких 8000 грн тіло кредита, 23\~200 грн заборгованість за відсотками, період нарахування заборгованості з 07.12.2022 по 27.07.2023. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 28072023, за умовами якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №07081-12/2022 від 07 грудня 2022. Відповідно до витягу з реєстру боржників Додаток №1 до договору факторингу\~№28072023від 28.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) становить 31\~200, 00 грн, з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 23 200,00 грн. - сума заборгованості по відсотках. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №07081-12/2022 від 07 грудня 2022 в розмірі 31\~200, 00 грн. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за Допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що укладені між сторонами договори позики та фінансового кредиту, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладені з додержанням процедури визначеної законом України «Про електронну комерцію», та підписані відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 Закону та умов кредитного договору. На підтвердження факту укладення даних договорів відповідачем свідчить зазначення в договорах його особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, фото відповідача, а також існування самих текстів договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання:, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Як було встановлено судом, відповідачу були надані одноразові ідентифікатори для підписання вищезазначених кредитних договорів. Без отримання листів на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету вказані кредитні договори не були б укладеними. Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд вважає, що стороною позивача надані належні докази на підтвердження позовних вимог щодо укладення договорів. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умовам кредитного договору та договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Росвен Інвест Україна», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України, зобов`язання має\~виконуватись належним\~чином,\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1\~ст.1049\~ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Ч.1\~ст.\~599\~ЦК України\~передбачає,\~що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~610\~ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.\~1\~ст.\~625\~ЦК України\~встановлено,\~що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~положень ст.\~638\~ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи з наданих позивачем доказів фінансові установи виконали свій обов`язок своєчасно та у повному обсязі, а [PERSON] порушив умови договорів та зобов`язання по погашенню позики. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Після відступлення права грошової вимоги, [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення наявного в нього боргу за вищевказаними договорами, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять і відповідач не надав. З наданих позивачем доказів вбачається, що перехід права вимоги до позивача відбувся в установленому законом порядку і піддавати його сумніву немає підстав. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по кредитному договору, за якими кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши позичені кошти, порушено майнові права ТОВ «Росвен Інвест Україна»", тому з відповідача слід стягти заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. Також на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved