Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Стислий виклад позиції Позивача Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , просила стягнути з нього 43873,18 гривень матеріальної шкоди та 30000 моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 24 жовтня 2024 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини Відповідача їй було завдано шкоду. Стислий виклад заперечень Відповідача Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти його задоволення з тих підстав, що він не є належним відповідачем, оскільки за шкоду має відповідати його роботодавець; він не викликався для участі у проведенні експертизи; вважає недостовірним висновок експерта; доводи Позивачки про те, що в момент ДТП в її автомобілі були присутні діти не відповідають дійсності, через що і моральна шкода не підлягає відшкодуванню. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити повністю з підстав. Фактичні обставини, встановлені судом Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року у справі №689/2257/24 визнано винуватим [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7). Судом було встановлено, що він вчинив правопорушення за таких обставин: 24 жовтня 2024 року о 09 год. 47 хв. на 198 км + 700 м автодороги Н-03 Житомир - Чернівці, біля с. Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області, [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки "DAF FT XF 105.460" д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом марки "Reisch" д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (затв. Постановою КМ України від 10.10.2001 №1306), не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки "Renault Sandero" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався попереду в попутному напрямку і який в подальшому здійснив некерований рух, внаслідок чого відбулося зіткнення останнього з автомобілем "Renault Express" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився перед пішохідним переходом для надання переваги в русі пішоходу, який рухався по пішохідному переходу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У цій постанові вказано, що [PERSON] працює водієм ТОВ «Спецметалконструкція» та ТОВ «Край Поділля і К». З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що в момент ДТП [PERSON] перебував у трудових правовідносинах, тобто був водієм підприємства. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №706761 від 24 жовтня 2024 року зазначено, що [PERSON] працює в ТОВ «Край Поділля». У план-схемі до протоколу є відмітка про те, що вантажний тягач марки "DAF FT XF 105.460" д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «Край Поділля» (а.с. 163, 165). Крім цього, з пояснень представника Відповідача вбачається, що [PERSON] в момент ДТП перевозив гранітний відсів за завданням роботодавця та на його автомобілі.\~\~ Це також підтверджується видатковою накладною №1134 від 24 жовтня 2024 року, виданою постачальником гранітного відсіву ТОВ «Спецметалконструкція» покупцю СТОВ «Хорос плюс»; товарно-транспортною накладною №0800499 від 24 жовтня 2024 року на ім`я автомобільного перевізника ТОВ «Спецметалконструкція»\~ (а.с. 167, 168). Зміст спірних правовідносин Між сторонами наявний спір з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Доводи Відповідача та його представника про те, що [PERSON] керував у момент ДТП як водій підприємства знайшли своє підтвердження доказами, що вказані вище. Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України (Відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою) юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, [PERSON] не є належним відповідачем у спірних фактичних правовідносинах, оскільки він як працівник юридичної особи завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. При цьому суд керується висновком, що зробила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц, зазначивши, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Невірне визначення Відповідача, який має нести відповідальність, є підставою для відмови у позові. Без відповідного клопотання суд самостійно не має повноважень залучати належного Відповідача. За цих передумов у позові слід відмовити. Факт порушеного права, спосіб його захисту, доведеність завдання шкоди та її розміру, інші обставини підлягають встановленню за позовом [PERSON] до належного відповідача. З цього питання вона має право подати до суду позов. На основі викладеного та

Outcome: dismissed