Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. 29 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 245\~955,42 грн по виконавчому провадженню №703/1118/14-ц. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/1118/14-ц від 01 квітня 2014 року задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] з [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 04.03.2014 та до досягнення сином повноліття. У Лубенському ВДВС у Лубенському районі Полтавської області на виконанні перебуває виконавче провадження № 703/1118/14-ц від 13.05.2014 про стягнення з відповідача на користь позивача - [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 04.03.2014 та до досягнення дітьми повноліття. Згідно з довідкою розрахунку станом на 01 квітня 2025 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів у сумі 245 955,42 грн. У добровільному порядку відповідач аліменти не сплачує, матеріальної допомоги не надає, продуктами харчування, одягом, медикаментами також не забезпечує. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 245\~955,42 грн. 1.2. Відповідно до ухвали судді Черкаського районного суду Черкаської області Волкової Н.С. від 20 травня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі; призначено підготовче судове засідання на 12 червня 2025 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. 1.3. Відповідно\~до ухвали\~судді Черкаського\~районного суду\~Черкаської області\~Волкової Н.С.\~від 12\~червня 2025\~року закрито підготовче провадження у справі; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07\~серпня 2025\~року. 1.4. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та дату слухання справи повідомлена належним чином, разом з матеріалами позову, подала заяву про розгляд справи без її участі, в зв`язку з перебуванням у декретній відпустці та доглядом за новонародженою дитиною, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем його реєстрації, внаслідок чого до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «вручено особисто». Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. 1.5. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. 1.6. Відповідно технічна фіксація справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) по заборгованості з виплати аліментів не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Смілянському району Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 8. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 2315/5463/2012 від 15 листопада 2012 року позовні шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішення набрало законної сили 08.12.2012. Відповідно до копії заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/1118/14-ц від 01 квітня 2014 року задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] з [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 04.03.2014 та до досягнення сином повноліття. Рішення набрало законної сили 21.04.2014. Згідно з відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні від 23.04.2025 № 600 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] . 2.2. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.04.2025 Вих.№24-9/17213, складеного державним виконавцем Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) А.Матвієнком, заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] за виконавчим листом № 703/1118/14-ц від 13 травня 2014 року, виданим Смілянським міськрайонний судом Черкаської області станом на 01 квітня 2025 року складає 245 955,42 грн. Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти нараховувались відповідачу, виходячи з розміру 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 04.03.2014 та до досягнення сином повноліття. 3. Релевантні джерела права 3.1. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чинної редакції частин 1, 2 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. 3.2. У постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20 липня 2020 року Верховний Суду дійшов наступного висновку: «…відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника». Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. 3.3. У постанові по справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) від 03 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд встановив, що відповідач не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини, має заборгованість, оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів не встановлено, таких доказів суду не надано, тому суд вважає, що [PERSON] повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. На думку суду, вина у невиплаті або несвоєчасній виплаті аліментів за рішенням суду може мати місце тоді, коли особа не сплачує аліменти умисно, хоча має можливість їх сплачувати, або ж коли особа не сплачує аліменти внаслідок своєї недбалості, недисциплінованості, відсутності бажання працевлаштуватися, невжиття заходів для отримання доходу, який дозволяє сплачувати аліменти. У будь-якому випадку, винна поведінка особи у невиплаті аліментів за рішенням суду може наступати не раніше дня ухвалення такого рішення, якщо воно звернуте до негайного виконання. У даному випадку суд враховує, що відповідач був обізнаний про обов`язок сплати аліментів, оскільки згідно з розрахунку заборгованості від 02.04.2025 Вих.№24-9/17213, складеного державним виконавцем Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] з серпня 2023 по березень 2025 здійснював погашення заборгованості, щомісячно у розмірі 1\~500,00 грн. У матеріалах справи відсутні відомості про застосування до відповідача заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», жодних посилань на розмір штрафу чи виконавчого збору в розрахунку заборгованості не міститься. 4.2. Перевіряючи правильність розрахунків позивача та обчислюючи розмір неустойки за несплату аліментів, суд виходить із розміру заборгованості зі сплати аліментів, який визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості за період 01.09.2019 по 01.04.2025 та складає 245 955,42 грн. Вказаний розмір заборгованості не спростований відповідачем та існував на час звернення [PERSON] до суду із цим позовом. 4.3. Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги є обґрунтованими і їх необхідно задовольнити шляхом стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 245 955,42 грн. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2 459,55 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved