Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути солідарно із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , Адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] , Адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ) на користь АТ «Правекс-Банк» (вул. Кловський узвіз, 9/2, Київ, 01021; ЄДРПОУ 14360920) суму заборгованості за Кредитним договором № 232RPUA193160001 від 12.11.2019 р. у розмірі 95 607 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот сім гривень)54коп та суму судового збору. Позовна заява мотивована наступним. 12.11.2019 року між Акціонерним товариством «Правекс-Банк» (надалі-Позивач, Банк, Кредитор) та [PERSON] (надалі-Відповідач, Позичальник) було укладено Кредитний договір № 232RPUA193160001 (надалі Перший Кредитний договір), своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами першого кредитного договору Кредитор надав кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування Позичальнику кредит у розмірі 100000,00 гривень, Позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Відповідно до п. 11.3 Загальної частини Кредитного договору, діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Відповідно до п. 3 особливої частини першого Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит на строк до 11.11.2024 року. Відповідно до п. 2 особливої частини першого Кредитного Договору, цільове призначення (мета) кредиту на споживчі цілі Відповідно до п.п 4.1 першого Кредитного Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, зазначений у п. 5 особливої частини договору, а саме: №№ [NUMBER] . Відповідно до п. 4 особливої частини першого Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 20,99%. В разі настання відкладальної обставини передбаченої у п. 1.7 Загальної частини договору Пунктом 3.1 Особливої частини першого Кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, втому числі сплати процентів до 12 числа кожного місяця. Відповідно до додатку № 1 до договору кредиту № 232RPUA193160001 від 12.11.2019 Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 162 204,04 гривень, щомісячний платіж Позичальника становить 2 704,77 гривень, крім останнього який складає 2 622,41 гривень. 12.11.2019 р. між АТ «ПравексБанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду у справі № 638/18231/15-ц, а згодом КЦС ВС у справі № 205/5882/18 звернула увагу, на те, що обов`язок подружжя перед кредитором є, солідарним, а не має поділятися навпіл: якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, цивільні права та обов`язки за цим договором виникають у обох з подружжя, незважаючи на відсутність у законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. Тому, вбачають можливість застосувати до даного спору солідарним відповідачем іншого з подружжя: чоловіка [PERSON] [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 232RPUA193160001 від 12.11.2019 станом на 14.02.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить у розмірі 95 607 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот сім гривень)54коп , що складається із: заборгованості за тілом кредиту 67286,43гривень; заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту 0,00; заборгованості за відсотками 28 321,11гривень; заборгованість за несвоєчасне погашення відсотків 0,00. 26.02.2024р. представник АТ «Правекс банк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] та [PERSON] (копія досудової вимоги, копія опису вкладення у лист, копія конверту додаються). 14.03.2024 р. досудові вимоги були повернуті Відправнику, причиною повернення листів стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягями з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номерами № 0209427623528 та 0209427623412 (витяг із АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення додається). Крім того, відповідачем всупереч умовам п.6.1 Загальної частини першого та другого Кредитних договорів не повідомив про обставини, що тягнуть істотні (негативні) зміни у платоспроможності і кредитоспроможності Позичальника та не повідомив про зміну свого місця проживання ані офіційним листом, ані зверненням на електронну пошту Банку. Представник АТ «Правекс банк» здійснив усі можливі заходи для належного повідомлення Відповідачів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 12.11.2019 року між Акціонерним товариством «Правекс-Банк» (надалі-Позивач, Банк, Кредитор) та [PERSON] (надалі-Відповідач, Позичальник) було укладено Кредитний договір № 232RPUA193160001 (надалі Перший Кредитний договір), своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами першого кредитного договору Кредитор надав кошти на споживчі цілі на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання у користування Позичальнику кредит у розмірі 100000,00 гривень, Позичальник зобов`язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням, повернути (погасити) кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі на умовах встановлених в кредитному договорі. Відповідно до п. 11.3 Загальної частини Кредитного договору, діє від дня його підписання до повного виконання зобов`язання за цим договором. Відповідно до п. 3 особливої частини першого Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит на строк до 11.11.2024 року. Відповідно до п. 2 особливої частини першого Кредитного Договору, цільове призначення (мета) кредиту на споживчі цілі Відповідно до п.п 4.1 першого Кредитного Договору, Кредит видається Позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, зазначений у п. 5 особливої частини договору, а саме: №№ [NUMBER] . Відповідно до п. 4 особливої частини першого Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 20,99%. В разі настання відкладальної обставини передбаченої у п. 1.7 Загальної частини договору Пунктом 3.1 Особливої частини першого Кредитного договору, дата щомісячних платежів за Кредитним договором, втому числі сплати процентів до 12 числа кожного місяця. Відповідно до додатку № 1 до договору кредиту № 232RPUA193160001 від 12.11.2019 Таблиці обчислення загальної вартості споживчого кредиту для позичальника (споживача) та реальної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, згідно якого зазначено детально строк кредиту 60 місяців, загальна вартість кредиту 162 204,04 гривень, щомісячний платіж Позичальника становить 2 704,77 гривень, крім останнього який складає 2 622,41 гривень. 12.11.2019 р. між АТ «ПравексБанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини з [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 232RPUA193160001 від 12.11.2019 станом на 14.02.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить у розмірі 95 607 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот сім гривень)54коп , що складається із: заборгованості за тілом кредиту 67286,43гривень; заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту 0,00; заборгованості за відсотками 28 321,11гривень; заборгованість за несвоєчасне погашення відсотків 0,00. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 232RPUA193160001 від 12.11.2019 станом на 14.02.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «ПРАВЕКС-БАНК» становить у розмірі 95 607 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот сім гривень)54коп , що складається із: заборгованості за тілом кредиту 67286,43гривень; заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту 0,00; заборгованості за відсотками 28 321,11гривень; заборгованість за несвоєчасне погашення відсотків 0,00. Розрахунок заборгованості перевірений в судовому засіданні. 26.02.2024р. представник АТ «Правекс банк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] та [PERSON] (копія досудової вимоги, копія опису вкладення у лист, копія конверту додаються). 14.03.2024 р. досудові вимоги були повернуті Відправнику, причиною повернення листів стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягями з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номерами № 0209427623528 та 0209427623412 (витяг із АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення додається). Крім того, відповідачем всупереч умовам п.6.1 Загальної частини першого та другого Кредитних договорів не повідомив про обставини, що тягнуть істотні (негативні) зміни у платоспроможності і кредитоспроможності Позичальника та не повідомив про зміну свого місця проживання ані офіційним листом, ані зверненням на електронну пошту Банку. Представник АТ «Правекс банк» здійснив усі можливі заходи для належного повідомлення Відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частин 1 та 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом позивач, як на підставу своїх позовних вимог про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором, покликався на те, що даний кредит був отриманий позичальником, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, а відтак в інтересах сім`ї, а тому подружжя має нести солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту. Відповідно до ч. ч. 2, 3,4\~ст. 65 СК України\~при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Правовий аналіз ч.4\~ст. 65 СК України\~дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх не спростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові N 6-163цс12 від 20 лютого 2013 року та в постанові від 14 вересня 2016 року у справі N 334/5907/14-ц (провадження N 6-539цс16). Матеріали справи не містять належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, що відповідачем [PERSON] кредитний договір укладено в інтересах сім`ї, а грошові кошти одержані за договором, використані в інтересах сім`ї, отож відсутні правові підстави кваліфікувати другого ( в даному випадку відповідача [PERSON] з подружжя як зобов`язану особу (боржника), а його згода на отримання кредиту іншим із подружжя не пов`язує виникнення обов`язку з фактом надання нею згоди на вчинення правочину. Посилання позивача на судову практику висловлену у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №205/5882/18, суд вважає хибними, оскільки правовідносини не є подібними. Отже, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд прийшов до переконання, що позивачем не доведено, що отримані відповідачем [PERSON] грошові кошти за кредитним договором від були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для відповідача [PERSON] , відтак у задоволенні позову в частині солідарного стягнення боргу за кредитним договором із останньої слід відмовити. За таких обставин, беручи до уваги, що боржником та поручителем не виконано обов`язок щодо повернення боргу за кредитним договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав для х солідарної відповідальності по стягненню заборгованості. Тому позов підлягає задоволенню в частині вимог до відповідача [PERSON] . Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Outcome: partial