Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

ВИКОРИСТАНІ У РІШЕННІ УМОВНІ СКОРОЧЕННЯ Позивач - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», Відповідач - [PERSON] , Кредитодавець - ТОВ «МАКС КРЕДИТ», Кредитний договір - договів кредитної лінії № 00-9790887 від 23.05.2024 СТИСЛИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 23.05.2024 між Кредитодавцем та Відповідачем укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого, Кредитодавець зобов`язався надати Відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 5500,00 грн на строк 360 днів, а Відповідач зобов`язався повернути кредит у визначений договором строк та виконати інші умови договору. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, однак Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, у Відповідача утворилась заборгованість за Кредитним договором у розмірі 20441,30 грн, про стягнення якої з Відповідача на свою користь - Позивач звернувся до суду із позовом у цій справі як новий кредитор, що набув права вимоги до Відповідача в порядку факторингу. Позивач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, своїм правом на надання відзиву із запереченнями проти позову не скористався. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина 1 статті 280 ЦПК України). Оскільки наявні всі процесуальні умови для ухвалення заочного рішення - судом здійснюється заочний розгляд справи. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА Цивільні права і обов`язки, договір Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (частина 2 статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України). Кредитний договір За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина 2 статті 1056-1 ЦК України). Електронний договір Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина 7 статті 11 Закону). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини 2\~статті 639 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону). Принципи цивільного судочинства, докази, їх належність та достовірність доказів Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини 3 статті 2 ЦПК України). Змагальність сторін полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 3 та 4 статті 12 ЦПК України, частина 1 статті 81 ЦПК України). А принцип диспозитивності полягає у розгляді справи судом не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та за умов того, що кожен учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а суд, за загальним правилом позбавлений права збирати доказі з власної ініціативи (частини 1, 2 та 3 статті 13 ЦПК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 77 та частина 1 статті 79 ЦПК України). Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанова Верховного Суду від 12.12.2024 у справі № 298/825/15-ц). ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 23.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» як кредитодавцем та Відповідачем як позичальником укладено кредитний договір № 00-9790887, договір укладено в електронній формі та підписано, зокрема Відповідачем, електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами Кредитного договору, Кредитодавець надає, а Відповідач отримує кредит на наступних умовах: (-) розмір кредиту - 5500,00 грн, (-) строк кредитування - 360 днів, (-) процентна ставка - 1,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; (-) періодична дата оплати процентів - 17.06.22024 та на кожний 25 день після цієї дати Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 23.05.2024 грошові кошти у розмірі 5500,00 грн на вказані у Кредитному договорі реквізити банківської карти Відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Платежі онлайн" №1401/12 від 23.12.2024, а також банківською випискою з рахунку Відповідача у ПАТ "Приватбанк". Доказів належного виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором матеріали справи не містять. 17.12.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» укладено договір № №17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» набуло права вимоги до Відповідача за Кредитним договором. В подальшому, 02.04.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір № №020425-У, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» відступило, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до Відповідача за Кредитним договором. МОТИВИ СУДУ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Умовами Кредитного договору передбачалось надання Відповідачу кредиту у сумі 5500,00 грн. З представлених суду доказів вбачається, що Кредитодавець надав Відповідачу кредит у розмірі 5500,00 грн. Крім того, представленого Позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що Відповідачу нараховувались проценти за кожен день користування кредитом у розмірі 1,47% саме від суми 5500,00 грн. Таким чином, представлені Позивачем докази є належними достовірними та в своїй сукупності - достатніми для висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме - в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5500,00 грн та 14391,30 грн відсотків за користування кредитом, тобто на загальну суму 19891,30 грн. Підстав для стягнення з Відповідача за користь Позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6050,00 грн, як про це вказує Позивач у позовній заяві - відсутні, оскільки представленими суду доказами не підтверджується надання Відповідачу кредиту в сумі 6050,00 грн, при цьому, надання Відповідачу кредиту у такому розмірі не передбачалось також і умовами Кредитного договору. В свою чергу Відповідачем не представлено суду доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань за Кредитним договором. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Склад судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (частина 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1 та 2 частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Судовий збір Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України). З огляду на часткове задоволення позовних вимог, витрати Позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню на його користь з Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97%), тобто в сумі 2349,73 грн. Професійна правнича допомога, порядок розподілу витрат Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України передбачено положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15). Витрати Позивача на професійну правничу допомогу З представлених суду документів вбачається, що між Позивачем та АБ «ТАРАНЕНКО та ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання юридичних послуг №07/04/25-02 від 07.04.2025, на виконання умов якого, Позивачу надані послуги з підготовки позовної заяви, адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів; складання адвокатського запиту про витребування доказів на суму 7000,00 грн. Відповідач підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу або доводів щодо їх неспівмірності - не навів. За таких обставин, підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу Позивача - відсутні. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, витрати Позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на його користь з Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97%), тобто в сумі 6790,00 грн. РІШЕННЯ СУДУ

Outcome: partial