Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі Позивач) в особі представника адвоката Савицького Ігоря Олександровича (далі - представник Позивача) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням майна спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги\~обгрунтовані тим,\~що 14\~жовтня 2014\~року між\~сторонами укладено\~шлюб,\~який за\~їх взаємною\~згодою був\~розірваний 22\~жовтня 2024\~року. В період перебування в шлюбі сторони придбали за спільні кошти автомобіль FORD EXPLORER, 2018 року випуску який було зареєстровано за [PERSON] . 17 серпня 2024 року Відповідач відчужив вищевказаний автомобіль, перереєструвавши його на [PERSON] , без згоди та відому Позивача. Відповідно до звіту про оцінку, складеного 10 грудня 2024 року спеціалістом - автотоварознавцем [PERSON] ринкова вартість КТЗ FORD EXPLORER, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає: 839 484,59 грн. Позивач,\~посилаючись на\~норми ст.\~60,\~63,\~ч.\~3\~ст.\~65,\~ст.68-71\~Сімейного кодексу\~України та ст.368-369 Цивільного кодексу України просить стягнути на її користь частину вартості відчуженого автомобіля, що становить 419\~742,30 грн, а також понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник Відповідача надав відзив на позов, у якому визнав обставини придбання у період перебування сторін у шлюбі автомобіля FORD EXPLORER та подальшого його відчуження Відповідачем на користь своєї доньки від попереднього шлюбу [PERSON] . Разом з тим, з посиланням на судову практику зазначає, що у разі придбання майна хоча і у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане, а суд повинен встановити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Представник Відповідача стверджує, що джерелом набуття майна стали грошові кошти, отримані від реалізації майна, яке належало особисто Відповідачу, а тому отримані від його продажу кошти також є особистою власністю Відповідача. Відповідач зазначає, що сімейний бюджет сторін спору під час їхнього перебування у шлюбі складався виключно із заробітної плати, яку сторони отримували в АТ «Облтеплокомуненерго». Кошти сімейного бюджету витрачались на оренду житла, харчування, одяг, відпочинок, допомогу дітям та рідним. За рахунок сімейного бюджету заощадити суму, достатню для купівлі житла або навіть автомобіля, було фізично неможливо. На електронному аукціоні Copart відповідач дійсно 22 травня 2019 року купив автомобіль FORD EXPLORER, 2018 року випуску,білого кольору, ідентифікаційний номер кузову (VIN) [NUMBER] за ціною 12400 доларів США. Джерелом коштів, витрачених на придбання даного автомобіля, є кошти які відповідач отримав від продажу майна, яке було особистою приватною власністю відповідача, а саме : 1/3 (однієї третьої) частки в праві власності на трикімнатну квартиру загальною площею 75,5 кв. м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та автомобіля SSANG YONG REXTON, 2008 року випуску. Продаж квартири було вчинено 22.08.2019 за 705600,00 грн, що за курсом Національного банку України дорівнювало 28000,00 доларів США. Договір посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм А.І. 17 травня 2019 року Відповідач в якості завдатку (авансу) отримав від [PERSON] (покупець) в рахунок оплати квартири грошові кошти у сумі 9300 доларів CШA, що еквівалентно 244962 грн. У якості авансу в рахунок оплати Транспортного засобу SSANG YONG REXTON Відповідач отримав 20.05.2019 грошові кошти у сумі 197 775 грн., що за офіційним курсом НБУ дорівнює 7500 доларів США. 17 серпня 2024 року між [PERSON] , як Дарувальником, та [PERSON] укладено договір дарування транспортного засобу FORD EXPLORER, 2018 року випуску, який зареєстрований за Дарувальником підрозділом МВС ТСЦ 7441. Указаний договір, за твердженням Відповідача, укладено в інтересах сім`ї, адже покращення батьками матеріального стану дітей повністю відповідає інтересам кожної сім`ї. Відповідач зазначає, що Позивач із тим, що цей автомобіль відповідач подарує своїй доньці на момент укладення договору була обізнана та із цим даруванням була повністю згодна. Також Відповідач заперечив результати оцінки автомобіля FORD EXPLORER, стверджуючи, що СПД [PERSON] не було проведено технічного огляду КТЗ яке б давало змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. В свою чергу, з метою визначення дійсної ринкової вартості вказаного транспортного засобу на замовлення відповідача суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] також проведено оцінку цього транспортного засобу. За підсумком цієї оцінки встановлено, що ринкова вартість автомобіля FORD EXPLORER, державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 449 435,00 грн. У задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідач просив суд відмовити, стягнувши на його користь з позивача витрати на надання правничої допомоги. Ухвалою суду від 21.02.2025 задоволено клопотання представника Позивача [PERSON] - адвоката Савицького І.О. та призначено у цивільній справі № 750/17899/24 судову автотоварознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. У судовому засіданні представник Позивача адвокат Савицький Ігор Олександрович надав пояснення, аналогічні змісту позову. Крім того, заперечив доводи представника Відповідача, наведені у відзиві на позов, звернувши увагу суду на відсутність доказів, що саме за кошти, виручені від продажу частини квартири та автомобіля, особисто належних Відповідачу, було придбано автомобіль «FORD EXPLORER». Позивач стверджує, що витрачені на придбання автомобіля кошти, належали в рівних частинах Позивачу та Відповідачу як подружжю. Також Представник Позивача вважає безпідставними та такими, що не підтверджуються належними доказами, твердження представника Відповідача щодо обізнаності та згоди Позивача на відчуження Відповідачем автомобіля на користь своєї дочки від попереднього шлюбу. Про цей факт Позивач дізналася лише незадовго до звернення до суду, що власне і стало підставою для такого звернення. Представник Позивача звертає увагу, що у позовній заяві Позивач невірно вказала вид договору, а саме купівлі-продажу, а не дарування, за яким відбулося відчуження автомобіля, що також підтверджує її не обізнаність із фактом вчинення цього правочину. Представник Позивача вказує, що належність коштів особам, які перебувають у шлюбі на праві спільної сумісної власності є презумпцією, обов`язок доведення зворотнього лежить саме на Відповідачу. Представник Відповідача адвокат Підгорний Костянтин Сергійович у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог Позивача заперечив, надав пояснення аналогічні доводам відзиву на позовну заяву. Крім того, додатково звернув увагу суду на відсутність у сім`ї Позивача та Відповідача на час придбання автомобіля «FORD EXPLORER» фінансової можливості накопичити достатню суму коштів для придбання даного автомобіля, оскільки вони проживали в орендованому житлі та отримували невисокі зарплати в ПАТ «Облтеплокомуненерго». Також представник Відповідача вказав, що Позивач не оспорила договір дарування в судовому порядку, а тому в силу ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності договору. Вважає, що стороною Відповідача подані належні та допустимі докази придбання автомобіля за особисті кошти Відповідача, а доводи сторони Позивача грунтуються на припущеннях. Також представник Відповідача стверджує, що донька Відповідача, хоча і не має кровної спорідненості з Позивачем, проте може вважатися членом сім`ї, яка існувала між сторонами на час відчуження автомобіля, а тому цей правочин вчинений в інтересах сім`ї. Окрім того, представник Відповідача не погоджується з висновком проведеної на виконання ухвали суду автотоварознавчої експертизи, оскільки вона виконана з порушенням відповідної Методики. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 жовтня 2014 року між Позивачкою (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та Відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис за №2135 та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 11). Шлюб був розірваний 22 жовтня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис за №235 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] (а.с. 12). В період перебування сторін в шлюбі, а саме 22 травня 2019 року, відповідачем на електронному аукціоні Copart було придбано автомобіль FORD EXPLORER, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер кузову (VIN) [NUMBER] , за ціною 12400 доларів США, який в подальшому 17.01.2020 в ТСЦ МВС № 7441 було зареєстровано за [PERSON] , з державним реєстраційним номером [NUMBER] , що визнається відповідачем у наданому відзиві на позов та підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.01.2020№ [NUMBER] (а.с. 54-55), а також копією листа Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Київській та Чернігівській областях від 01.11.2024 (а.с. 14-15). Також судом встановлено, що 22.08.2019 між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як Продавцями, та [PERSON] , як Покупцем, було укладено договір купівлі - продажу квартири, відповідно до умов якого Продавці передали у власність Покупцю трикімнатну квартиру загальною площею 75,5 кв. м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 91-92). Продаж квартири було вчинено за 705600,00 грн. Вказані кошти Продавці отримали від Покупця до підписання цього договору в повному обсязі. Даний договір 22.08.2019 посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І. та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 1111. За змістом договору, указана квартира належала в рівних частках по 1/3 частці в праві власності кожному, а саме [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, [PERSON] , який є рідним братом відповідача, та [PERSON] , який є відповідачем, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 12 липня 2006 року Виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради, згідно з розпорядженням (наказом) від 05 липня 2006 року № 738, право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради 17 серпня 2006 року за реєстраційним номером 15759550, про що зроблено запис в книзі 206, номер запису 11632. згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 серпня 2006 року, № 11569989 виданим Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради. Згідно з копією розписки від 17.05.2019, Відповідач в якості завдатку (авансу) отримав від [PERSON] в рахунок оплати квартири грошові кошти у сумі 9300 (дев`ять тисяч триста) доларів CША, що за курсом НБУ еквівалентно 244962 грн (а.с. 83). 20 травня 2019 року між [PERSON] , як Продавцем, та [PERSON] , як Покупцем, укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого Продавець передає за плату у власність Покупця Транспортний засіб марка та модель: SSANG YONG REXTON. рік випуску: 2008, колір: фіолетовий, об`єм двигуна: 2696 куб. cm, VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] (а.с. 97-99). Відповідно до п. 5.1.2 цього договору перед підписанням даного Договору Продавець отримав від Покупця у готівковій формі в якості авансу в рахунок оплати Транспортного засобу грошові кошти у сумі 197 775 грн, що за офіційним курсом НБУ, який діяв на дату укладення, дорівнювало 7500 доларів США. Даний автомобіль було зареєстровано за Відповідачем 27.06.2013, що підтверджується копією листа Територіального сервісного центру МВС № 7441 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (а.с. 94). 17 серпня 2024 року між [PERSON] , як Дарувальником, та [PERSON] , як Обдаровуваною, укладено договір дарування транспортного засобу № 7441/2024/4830682, відповідно до умов якого Дарувальник передає у власність Обдаровуваному транспортний засіб марка FORD, модель EXPLORER, 2018 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] (а.с. 51-53). Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за Дарувальником підрозділом МВС ТСЦ 7441 (а.с. 54). Згідно звіту про оцінку № 231/24 складеного 10.12.2024 спеціалістом - автотоварознавцем Щербатим Андрієм Анатолійовичем, який має кваліфікацію оцінювача, виготовленого на замовлення Позивача, ринкова - вартість КТЗ FORD EXPLORER, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає: 839 484,59 грн. (а.с. 17-33). Згідно звіту про оцінку від 28.01.2025 № 47/01/25, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , виготовленого на замовлення Відповідача, ринкова вартість КТЗ FORD EXPLORER, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає:\~539 332,00 грн (а.с. 101-116). На виконання ухвали суду про призначення судової автотоварознавчої експертизи, експертом Чернігівського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз складено висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 30.04.2025 № 250/25-24, у якому зроблено висновок, що реальна ринкова вартість автомобіля КТЗ FORD EXPLORER, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску на день проведення експертизи складає 720 945,00 грн (а.с. 140-156). Заслухавши думку представників сторін, дослідивши заяви по суті справи, письмові докази та надавши їм оцінку, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову. Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення міститься у статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю мін ними (частина перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Відповідно до статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 ЦК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частиною 3 указаної вище статті передбачено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. У постанові у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17, зроблено правовий висновок, що у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц зазначено, що «як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно». У постанові Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), суд дійшов висновку, що при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Обставини перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, придбання у період перебування у шлюбі 22.05.2019 автомобіля FORD EXPLORER, 2018 року випуску, реєстрації його за Відповідачем та подальшого ним відчуження автомобіля на користь своєї доньки від попереднього шлюбу [PERSON] без отримання письмової згоди Позивача, як другого з подружжя, сторонами не заперечуються та підтверджуються дослідженими судом матеріалами справи. Аналогічно не заперечується сторонами та підтверджуються належними і допустимими доказами факти продажу Відповідачем 22.08.2019 1/3 частки трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , а також 20.05.2019 автомобіля SSANG YONG REXTON, які набуті Відповідачем у власність до укладення шлюбу з Позивачем, тобто належали йому на праві особистої приватної власності. Стосовно доводів представника Відповідача, що автомобіль FORD EXPLORER був придбаний виключно за рахунок коштів Відповідача, а тому є його особистою власністю і його відчуження не потребує письмового дозволу іншого з подружжя, суд зазначає наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз норм Сімейного кодексу України свідчить про презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17, а також у багатьох інших рішенням Верховного Суду, якими досліджувалися обставини та надавалася правова оцінка у подібних правовідносинах. Стороною Відповідача не надано суду достатніх та достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт придбання 22 травня 2019 року автомобіля FORD EXPLORER саме за кошти, отримані Відповідачем від реалізації належного йому на праві особистої власності майна. Твердження сторони Відповідача, що у подружжя на час придбання автомобіля не було і не могло бути в наявності інших коштів, крім коштів отриманих від реалізації особистого майна Відповідача, жодними доказами не підтверджено. Як доказ отримання 17.05.2019 в якості завдатку (авансу) на підтвердження дійсного наміру укладення договору купівлі продажу квартири від [PERSON] грошових коштів у розмірі 9300 доларів США, сторона Відповідача долучила до відзиву на позов копію розписки від 17.05.2019. Суд звертає увагу, що надана суду копія розписки підписана лише Відповідачем та складена від його імені. Докази, що вона дійсно 17.05.2019 вручалася [PERSON] , та що останній сплатив Відповідачу цього дня по ній кошти відсутні. Про допит у суді [PERSON] в якості свідка сторона Відповідача клопотання не заявляла. У розписці\~вказано,\~що під\~час укладення\~договору купівлі-продажу\~квартири,\~отримані за\~цією розпискою\~кошти будуть\~зараховані в\~рахунок оплати\~частки такої\~квартири у\~розмірі 1/3\~частини.\~Суд зауважує,\~що доцільність\~передачі в\~якості «завдатку\~(авансу)»\~такої значної\~суми коштів\~для покупця,\~без визначення\~у розписці\~конкретного виду\~забезпечення виконання\~майбутнього зобов`язання,\~гарантій та\~правових наслідків\~його недотримання\~продавцем,\~дає підстави\~для сумніву\~у реальності\~цього правочину. Сам договір купівлі-продажу квартири оформлено лише 22.08.2019, тобто більш ніж через три місяця з дати, указаної у розписці. З урахуванням викладеного, суд не враховує указану розписку як належний та достовірний доказ отримання Відповідачем коштів у розмірі 9\~300 доларів США. Суд відхиляє також доводи сторони Відповідача, що договір дарування автомобіля FORD EXPLORER, 2018 року випуску, укладений ним в інтересах сім`ї, а тому створює обов`язки для другого з подружжя, оскільки ним не надано жодного доказу взаємної згоди на укладення цього договору із Позивачем, яка цей факт заперечує. Крім того, стороною Відповідача не зазначається, а у суду відсутні докази фактичного проживання однією сім`єю Позивача, Відповідача та його дочки від попереднього шлюбу [PERSON] , якій на момент укладення договору виповнилося 23 рок та яка, за інформацією з відзиву на позов, на той час закінчувала навчання у Києво-Могилянській академії. Стосовно твердження представника Відповідача щодо презумпції правомірності укладеного Відповідачем договору дарування транспортного засобу суд зазначає наступне. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Частиною 2 ст. 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц зазначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15, провадження № 11-778апп18). Суд зазначає, що відсутність згоди одного зі співвласників (колишнього подружжя) на розпорядження нерухомим майном може бути підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним, і такий спосіб захисту порушеного права власності одного з подружжя може бути ефективним у випадку заявлення позивачем позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину. Пред`явлення позову стороною договору або іншою особою (зацікавленою особою) про визнання недійсним договору є ефективним способом захисту порушеного права у разі, якщо такий позов заявлений з метою повернення одному з подружжя, чиї права порушено, майнових прав та/або частки в спільному майні подружжя, у тому числі, шляхом визнання права на частку, та/або одночасного виділення частки в порядку поділу майна подружжя або встановлення порядку користування цим майном тощо. Зазначаючи про те, що Відповідач відчужив об`єкт спільного сумісного майна подружжя без її згоди, Позивач обрала спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення на свою користь грошової компенсації вартості її частки відчуженого спільного майна, що узгоджується з положеннями частини другої статті 16 ЦК України. Заявлення позовних вимог про визнання договору дарування автомобіля недійсним не поновить порушених прав Позивача та вимагатиме вжиття додаткових заходів по їх захисту. Натомість визнання даного договору недійсним призведе до необхідності застосування наслідків недійсності правочину, визначених у ст. 216 ЦК України, що однозначно ускладнить поновлення порушених прав Позивача і не відповідатиме її волевиявленню на реалізації передбачених законодавством конкретних механізмів захисту права власності на частку у спільному майні, одним з яких власне і є стягнення компенсації вартості частки. Обставини, які свідчать, що договір дарування, укладений між Відповідачем та його донькою містить дефекти, які вказують на його недійсність, встановлені в судовому засіданні та враховані судом при вирішенні спору. Отже судом установлено, що Відповідач порушив майнові права Позивача на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль, відчуживши у період перебування у шлюбі це майно без її згоди не на користь сім`ї, а тому права Позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з Відповідача належної Позивачу частки від вартості цього автомобіля, а саме частини, виходячи із засад рівності часток у спільному майні подружжя. При визначенні суми, яка підлягає компенсації - стягненню з відповідача на користь Позивача, суд приймає до уваги ринкову вартість автомобіля на час розгляду справи у суді, яка визначена на виконання ухвали суду від 21.02.2025. Експертом Чернігівського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз складено висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 30.04.2025 № 250/25-24, у якому зроблено висновок, що реальна ринкова вартість автомобіля КТЗ FORD EXPLORER, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску на день проведення експертизи складає 720 945,00 грн. ( а.с. 140-156). Таким чином компенсації на користь Позивача підлягає частина ринкової вартості автомобіля (720 945,00 : 2) = 360\~472,50 грн. Суд не приймає до уваги заперечення сторони Відповідача у заяві від 02.07.2025 щодо оцінки автомобіля, указаної у висновку експерта, оскільки зазначену вартість Відповідач не спростував, а указані ним порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 є такими з його суб`єктивної точки зору. Про проведення додаткової чи повторної експертизи жодних клопотань від сторін не надходило. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, що сплачений за подачу позову майнового характеру становить 4\~197, 42 грн. Позивач просила стягнути на її користь компенсацію частини вартості автомобіля у розмірі 419\~742,30 грн. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, а саме на суму 360\~472,50 грн, що становить 85,88 %, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає 3604,74 грн у відшкодування сплаченого судового збору (4197.42 х 85,88%). Аналогічним чином підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам (85,88%) на користь Позивача вартість витрат проведення експертом Чернігівського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз судової автотоварознавчої експертизи (висновок від 30.04.2025 № 250/25-24), які згідно з рахунком № 1259 від 25.03.2025 становлять 5\~088,96 грн (а.с. 33) та підлягають до стягнення у розмірі (5 088,96 х 85,88%) = 4\~370,40 грн. Оскільки результати оцінки транспортних засобів, проведених на замовлення сторін, суд не врахував при ухваленні рішення, витрати на їх проведення розподілу не підлягають. Також Позивачем заявлено до стягнення вартість витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 10\~000 грн. Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно з п.2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представником Позивача адвокатом Савицьким І.О. до матеріалів справи долучено ордер на представництво інтересів Позивача в Деснянському районному суді м. Чернігова (а.с. 37). Натомість договору про надання правничої допомоги, жодних розрахунків та документів щодо обсягу, вартості наданих послуг, зокрема детального розрахунку, акту прийому-передачі послуг, тощо суду не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити реальність та об`єктивну вартість цих послуг. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду у справі відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності, а тому у стягненні витрат на надання професійної правничої допомоги необхідно відмовити.

Outcome: partial