Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 4328631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, сума кредиту складає 11700 грн., строк кредиту 360 днів (з 25.01.2024 по 19.01.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна»» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржника. Всупереч умовам договору, відповідач не виконала свого зобов`язання, тому має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за Договором № 4328631 від 25.01.2024 у розмірі 108003,19 грн., з яких 11699,99 грн.\~сума заборгованості за основним боргом; 72610,70 грн. - нараховані проценти первісним кредитором; 23692,50 грн. - нараховані позивачем відсотки за 81 календарних днів. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2025 справу передано до Компаніївського районного суду Кіровоградської області за підсудністю. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2025 витребувано докази по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити не заперечував проти задоволення заочного рішення у справі. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином Відтак, з урахуванням викладеного та вимог ст. 131, ч. 1 ст.\~223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, яка в судове засідання не з`явилася. Відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25.01.2024 між ТОВ «Лінеура України» та [PERSON] був укладений договір № 4328631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 11700 грн. строком на 360 днів, на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 2,5 % в день. Відповідно до п. 1.4.2. Договору передбачено, що знижена процентна ставка становить 1,63% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо Клієнт до 23.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку\~невиконання Клієнтом\~умов для\~отримання індивідуальної\~знижки від\~Товариства,\~користування кредитом\~для Клієнта\~здійснюється за\~стандартною процентною\~ставкою на\~звичайних (стандартних)\~умовах,\~що передбачені\~цим Договором\~та доступні\~для інших\~клієнтів,\~які не\~мають окремих\~індивідуальних знижок\~стандартної процентної\~ставки.\~При цьому,\~Клієнт розуміє\~та погоджується,\~що застосування\~зниженої процентної\~ставки є\~виключно його\~правом отримання\~індивідуальної знижки\~лише як\~учасника Програми\~лояльності та\~лише за\~умови виконання\~ним вимог\~для її\~застосування,\~передбачених цим\~Договором.\~Клієнт погоджується,\~повністю розуміє\~та поінформований,\~що у\~разі невикористання\~Клієнтом права\~на отримання\~знижки (невиконання\~умов для\~отримання знижки)\~застосовується стандартна\~процентна ставка,\~при цьому\~застосування стандартної\~процентної ставки\~без знижки,\~не є\~зміною процентної\~ставки,\~порядку її\~обчислення та\~порядку сплати\~у бік\~погіршення для\~Клієнта,\~оскільки надання\~кредиту за\~цим Договором\~здійснюється саме\~на умовах\~стандартної процентної\~ставки. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Підписавши 25.01.2024 договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Також судом встановлено, що ТОВ «Лінеура України» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало останній кредит в розмірі 11700 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується відповіддю з АТ КБ «ПриватБанк», а саме що на картку, яка була емітована на ім`я [PERSON] 25.01.2024 надійшла сума 11700,00 грн. За період з 25.01.2024 по 19.01.2025 було нараховано борг за користування грошовими коштами на загальну суму 108003,19 грн., з яких 11699,99 грн.\~сума заборгованості за основним боргом; 72610,70 грн. - нараховані проценти первісним кредитором; 23692,50 грн. - нараховані позивачем відсотки. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна»» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржника. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» на нове найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал». Враховуючи зазначене, суд здійснює розгляд справи з урахуванням зміни назви позивача. Згідно витягу з реєстру боржників, ТОВ ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 108003,19 грн., з яких 11699,99 грн.\~сума заборгованості за основним боргом; 72610,70 грн. - нараховані проценти первісним кредитором; 23692,50 грн. - нараховані позивачем відсотки. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з\~статтею 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно з\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором, Відповідач порушила зазначені норми законодавства та умови кредитного договору Згідно з ч. 1 ст.1049ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач не скористалася своїм правом та не надала доказів що заборгованість є меншою чи відсутня. Згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушує умови договору та своєчасно не виконує умови кредитного договору, в результаті чого має заборгованість перед позивачем. Разом з тим, при визначенні розміру процентів суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування. Відповідно до частини п`ятої\~статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 цього Закону\~доповнено частиною п`ятою відповідного змісту згідно із\~Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до пункту 17 розділу\~IV\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Як встановлено в ході розгляду справи, кредитний договір укладено 25 січня 2024 року із розміром процентної ставки за користування кредитом 2,5 % від суми кредиту за кожен день, із застосуванням зниженої процентної ставка - 1,63% за кожен день користування кредитом до 23.02.2024 Отже - 25 січня 2024 року по 23 лютого 2024 року розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1,63% від суми кредиту за кожен день (згідно із вимогами Закону та договору); - 24 лютого 2024 року по 21 квітня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 2,5% від суми кредиту за кожен день (згідно із вимогами Закону та договору); - 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1,5 % від суми кредиту за кожен день (згідно із вимогами Закону); - 20 серпня 2024 року по 14 січня 2025 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1 % від суми кредиту за кожен день (згідно із вимогами Закону). Судом встановлено, що Відповідач не погасив заборгованість за тілом кредиту у сумі 11699,99 гривень станом на день подання позовної заяви до суду. Відповідно розмір нарахованих відсотків за періоди: - 25 січня 2024 року по 23 лютого 2024 року становить 5530,59 гривень (29 дні * (11699,99 гривень * 1,63 %); - 24 лютого 2024 року по 21 квітня 2024 року становить 16964,99 гривень (58 дні * (11699,99 гривень * 2,5 %). - 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року становить 21059,98 гривень (120 днів *(11699,99 гривень * 1,5 %); -20 серпня 2024 року по 14 січня 2025 року становить 17315,99 гривень (148 днів * (11699,99 гривень * 1 %); Загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку договору становить 60871,55 гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості Відповідач 18 лютого 2024 року сплатила кошти у сумі 4753,26 гривень, з яких на погашення заборгованості по процентам 4753,25 грн., по тілу кредиту 0,01 грн. Отже позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 40184,90 гривень задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просив суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 10000 грн на професійну правничу (правову) допомогу. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Разом з тим, суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру та приймати до уваги конкретні обставини справи. Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути витрати на правничу допомог в розмірі 10000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, заявкою № 6374 від 10.12.2024; рахунком на оплату № 6374/01-2025 від 14.01.2025; актом № 6374 від 14.01.2025. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Таким чином, суд доходить висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі № 340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137\~ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, представник участі у судовому засіданні не приймав, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1521,09 гривень.

Outcome: partial