Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначає, що 30.08.2019 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають малолітню доньку. З жовтня 2024 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено через різні інтереси, погляди та ставлення до життя, проживають окремо. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з нею, майнового спору наразі немає. Збереження шлюбу не бажає. Просить шлюб розірвати, прізвище просить залишити [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом оголошення на офіційному сайті судової влади України, проте повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надійшов. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 23 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду. На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом здійснено запит до відповідного органу реєстрації на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача. 09.06.2025 надійшла вказана інформація до суду. Ухвалою судді від 10 червня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2019 року Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №287. Прізвище дружини до укладення шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.2019. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено, мешкають окремо. Щодо наявності спору про місце проживання дитини та поділ спільного сумісного майна сторонами наразі не заявлено. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного із подружжя припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, та враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд дійшов висновку, що рішення останньої про звернення до суду із даним позовом є виваженим і відповідає її волевиявленню. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вивила бажання залишити прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved