Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №30060-05/2023 від 20.05.2023 в загальному розмірі 23 922 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 20.05.2023 між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено договір про надання фінансового кредиту №30060-05/2023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 500 грн. на 360 днів, зі сплатою відсотків. 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 29 січня 2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступає позивачу права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач в зазначені строки умови договору не виконав, кредитні кошти у встановлені строки не повернув, а відтак позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2025 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Відповідачем письмовий відзив не подано, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.05.2023 року з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №30060-05/2023 (а.с. 12-17), відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктами 1.1-1.6 кредитного договору №30060-05/2023 від 20.05.2023 року сторонами погоджено суму кредиту у розмірі 5 500 грн., строк кредитування 360 днів; дата погашення кредиту 13.05.2024 року; проценти за користування кредитом у розмірі 2,5% відсотка за кожен день строку користування кредитом; клієнт зобов`язався сплачувати проценти кожні 30 днів, порядок надання кредитних коштів шляхом безготівкового їх перерахування на поточний рахунок [PERSON] - № [NUMBER]. Кредитний договір №30060-05/2023 від 20.05.2023 укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства в електронній формі внаслідок авторизації [PERSON] в особистому кабінеті системи, заповненні заяви анкети клієнта на отримання фінансового кредиту (а.с.8-11), прийняття пропозиції укладення договору та підписання цього договору одноразовим ідентифікатором електронного підпису W1283. Крім того, кредитний договір містить вичерпну інформацію щодо реальної вартості наданого кредиту, реального розміру річної процентної ставки, реальних витрат за наданим кредитом. З довідки про ідентифікацію (а.с. 31) судом встановлено, що товариством було ідентифіковано особу [PERSON] , а також отримано підтвердження введення ним одноразового ідентифікатора електронного підпису W1283 в якості підписання кредитного договору №30060-05/2023 від 20.05.2023 року з усіма його додатками. З довідки вбачається, що одноразовий ідентифікатор було направлено на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний ним в кредитному договорі. Таким чином, судом встановлено, що 02.05.2023року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №30060-05/2023 від 20.05.2023, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів у встановлений в договорі строк та порядку. З листа ТОВ «Універсальна платіжні рішення» 22.10.2024 року (а.с. 25) судом встановлено, що ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, перерахувавши 20.05.2023 на платіжну картку клієнта [NUMBER] кошти у розмірі 5 500 грн. За клопотанням ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судом ухвалою від 08.05.2025 року було витребувано в АТ «УКРСИББАНК» відомості щодо належності банківської картки № [NUMBER] та чи була успішна транзакція щодо надання кредитних коштів 20.05.2023 о 02 год. 30 хв. в сумі 5 500 гривень. З відповіді АТ «УКРСИББАНК» № 31-01/07-2251-БТ від 27.06.2025 року, яка надана банком на виконання ухвали суду від 08.05.2025 встановлено, що платіжна картка №5354-32хх-хххх-4041 було емітовано та видано [PERSON] . Згідно з виписки по рахунку клієнта № [NUMBER], 20.05.2023 на зазначений рахунок були зараховані кошти в сумі 5 500 грн. У свою чергу, з розрахунку заборгованості судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати процентів не виконав. 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 29 січня 2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступає позивачу права вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №30060-05/2023 від 20.05.2023 у загальному розмірі 23 922 грн., що підтверджується копією вказаного договору, Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 29.01.2024, а також Витягом з Реєстру боржників від 29.01.2024. Як вбачається з матеріалів справи за Договором про надання фінансового кредиту №30060-05/2023 від 20.05.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 23 922 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 500 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 18 422 грн. Відповідачу 01.11.2024 було надіслано письмову досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, не виконані. Вищевказаний договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами сторін. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання цього договору за допомогою електронного підпису. Своїм підписом на договорах відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Тож, лише без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти відповідач використовував, не виконав свої зобов`язання щодо їх повернення, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Доказів, які б спростовували цю заборгованість, боржником не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: approved