Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У травні 2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до суду\~надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №7874020 від 09.05.2024 в розмірі 72 150 грн, понесених судових витрат та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10000 грн. Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідно до укладеного договору №7874020 про надання споживчого кредиту від 09.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 15500 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на обумовлену договором суму. Відповідач зі свого боку не виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. В подальшому, 24.12.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»укладено Договір факторингу №24.12/24-Ф від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7874020 про надання споживчого кредиту від 09.05.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №24.12/24-Ф від 24.12.2024 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло вправо грошової вимоги за кредитним договором №7874020 від 09.05.2024 в розмірі 72 150 грн. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 24.12.2024 року становить 72 150 гривень, яка складається з: 23 500 грн заборгованість за кредитом; 37 365 грн заборгованість за нарахованими процентами; 11 285 грн заборгованість за штрафними санкціями. Провадження у справі відкрито 25.06.2025. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст.208-283 ЦПК України заочно. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №7874020 відповідач отримав кредит у розмірі 15500 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування. 10.05.2024 року між відповідачем та первісним кредитором було укладено додаткова угода до кредитного договору, згідно з якою сума кредиту була збільшена до 23 500 грн, кредитний договір та додатковий договір був укладений в електронному вигляді. ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на обумовлену договором суму. Відповідач зі свого боку не виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. В подальшому 24.12.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»укладено Договір факторингу №24.12/24-Ф від 24.12.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7874020 про надання споживчого кредиту від 09.05.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідно до умов Договору факторингу, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №7874020 від 09.05.2024 в розмірі 72 150 грн. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №24.12/24-Ф від 24.12.2024 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №7874020 від 09.05.2024 в розмірі 72 150 грн. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 24.12.2024 року становить 72 150,00 гривень, яка складається з: - 23 500 грн заборгованість за кредитом; - 37 365 грн заборгованість за нарахованими процентами; - 11 285 грн заборгованість за штрафними санкціями. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач в праві вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх використання. Відповідно укладених між сторонами кредитних договорів кошти надавалися кредитодавцями у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок позичальника, реквізити платіжної картки № [NUMBER] . Факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором №7874020 від 09.05.2024 та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та листом вих. №1048 від 26.12.2024 року та витягом з додатку до листа вих.№1048 від 26.12.2024 року про переказ коштів ТОВ «Універсальні платіжні рішення», згідно з яким кредитні кошти в розмірі 15 500 грн були перераховані відповідачу 09.05.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] , Згідно з листом вих.№ 1048 від 26.12.2024 року та витягом з додатком до листа вих. №1048 від 26.12.2024 року про переказ коштів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» кредитні кошти у розмірі 8000 грн, згідно з додатковим договором були перераховані відповідачу 10.05.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України) Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до чч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №7874020 від 09.05.2024 відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач має заборгованість в розмірі в розмірі 72 150 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано інших розрахунків заборгованостей чи відомостей про відсутність таких, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказані розрахунки позивача як належні та допустимі докази. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за ним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №7874020 від 09.05.2024 в розмірі 72 150 грн. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як слідує з матеріалів справи, що між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденко\~Костянтином Васильовичемукладено договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частин першої, другої ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 45 від 04.02.2025, витяг з Реєстру №1 до акту № 45 від 04.02.2025, що є підставою для задоволення відшкодування таких витрат. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved