Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Кухту В.Б. звернулась до суду з даним позовом, в якому просить: 1/ встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] , доводиться їй рідною тіткою; 2/ визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після її рідної тітки [PERSON] , померлої [INFO] ; 3/ визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №928764, виданого 05.08.2006р. Борзнянською райдержадміністрацією Чернігівської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є племінницею і спадкоємицею [PERSON] , померлої [INFO] , і встановлення факту родинних відносин їй потрібно для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , яка була рідною сестрою її батька [PERSON] . Однак відсутні свідоцтва про народження її тітки [PERSON] та батька [PERSON] , що не дозволяє прослідкувати родинні відносини зі спадкодавицею. Вказаний житловий будинок належав у рівних частках [PERSON] й [PERSON] . Після смерті [PERSON] її частка мала належати [PERSON] та [PERSON] , спадкоємицею яких є позивачка. На даний час оформити правоустановлюючі документи на будинок не є можливим у зв`язку зі смертю [PERSON] . До складу спадкового майна померлої тітки [PERSON] входили й земельні ділянки з кадастровим номером 7420810100:06:000:0200 площею 4,7458га, з кадастровим номером 7420810100:06:000:1158 площею 0,0855га, право власності на які посвідчені державним актом серії ЯБ №928764. Для подальшого утримання й збереження зазначеного спадкового майна позивачу необхідно оформити право власності, але іншого способу, окрім як це зробити в судовому порядку, не існує. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що її батько [PERSON] та [PERSON] є рідними братом і сестрою, оскільки мали спільну матір [PERSON] , але різних батьків. Спочатку баба [PERSON] була замужем за [PERSON] , а коли той помер вийшла заміж за його молодшого брата [PERSON] . Вона померлих дідів не пам`ятає, але добре знає бабу [PERSON] , яка проживала спільно з дочкою [PERSON] по [ADDRESS] . Її тітка [PERSON] заміж не виходила, власних дітей не мала, після смерті матері проживала сама. На спадкове майно померлої тітки, окрім неї, ніхто не претендує, так як за домовленістю її син [PERSON] відмовився від спадщини за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори їй роз`яснили, що необхідно підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем, але в архіві відповідні підтверджуючі документи відсутні. Заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтв про право на спадщину на будинок та земельні ділянки вона не подавала, а згідно роз`яснень нотаріуса на той момент єдиною підставою, яка унеможливлювала переоформлення спадкового майна, була відсутність документального підтвердження родинних стосунків. Документи на спадковий будинок у неї були в наявності, а потім виявилось, що оригінал державного акту на землю втрачено. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правоустановлюючих документів на спадкове нерухоме майно нотаріус не виносив. Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов не надала, у поданій заяві від 30.07.2025р. просить розглядати справу в їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. 1.Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин. У ч.1 ст.315 ЦПК України наведено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд, зокрема, родинних відносин між фізичними особами (п.1). Як вбачається з копій паспорта, свідоцтва про народження та шлюб заявниці, вона народилась [INFO] в м. Борзна Чернігівської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; р/в ДРАЦС м. Борзна Чернігівської області 12.03.1991р. за актовим записом №16 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , прізвище позивачки після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть батько позивачки [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . За довідками Державного архіву Чернігівської області №Б-610 від 05.04.2024р., №Б-612 від 24.04.2024р. у книгах реєстрації поновлених актових записів цивільного стану про народження по Борзнянському району Чернігівської області актові записи про народження у 1930 році [PERSON] та в 1942 році [PERSON] відсутні. У довідці ф.1 уповноваженого органу УДМС на [PERSON] , [INFO] , зазначено, що він одружений на [PERSON] , його батьки [PERSON] , [PERSON] , діти син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , місце проживання [ADDRESS] . У довідці ф.1 уповноваженого органу УДМС на [PERSON] , [INFO] , зазначено, що вона незаміжня, її батьки [PERSON] , [PERSON] , місце проживання [ADDRESS] . Фотографії [PERSON] , [PERSON] у зазначених довідках ф.1 є ідентичними фотознімкам цих осіб, наданими позивачкою на підтвердження родинних стосунків. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона доводиться двоюрідною сестрою позивачці, так як їх батьки та [PERSON] , 1930 р.н., були рідними по лінії матері [PERSON] , яка спочатку була замужем за [PERSON] , а після його смерті вийшла заміж за його рідного брата [PERSON] . Тому їй, як і позивачці, [PERSON] доводиться рідною тіткою, на спадкове майно якої вона не претендує. [PERSON] проживала спільно з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , а після смерті останньої одиноко, так як заміж не виходила, власних дітей не мала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з домогосподарством, де мешкали [PERSON] зі своєю дочкою [PERSON] , яка після смерті матері залишилася сама, бо заміж не виходила, власних дітей не мала, за нею здійснювала догляд сім`я [PERSON] . У ході частого спілкування обізнана, що [PERSON] є племінницею [PERSON] по лінії свого батька [PERSON] , матір`ю яких була [PERSON] . Отже, зазначені обставини дають підстави для висновку, що батько позивачки [PERSON] та [PERSON] є неповнорідними братом і сестрою, так як мають спільну матір [PERSON] , а відтак позивачка [PERSON] доводиться рідною племінницею [PERSON] (онукою [PERSON] ). Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пояснення позивачки повністю узгоджуються з наявними письмовими матеріалами справи, показаннями допитаних свідків, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] як її рідною тіткою по батьковій лінії, є обгрунтованими й підлягають задоволенню. 2.Щодо позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки №6 від 12.01.1993р., виданої правлінням колгоспу ім. Леніна м. Борзна, [PERSON] являється членом колгоспу і проживає в [ADDRESS] . Виконком Борзнянської міської ради 23.01.2008р. видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого власниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] (приватна спільна часткова власність по 1/2 частині). На замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] виконано звіт про оцінку нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , вартість якого станом на 02.06.2025р. складає 118140,00 грн (мета оцінки визначення ринкової вартості для нарахування ставки судового збору). За інформацією ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 16.04.2025р. на підставі розпорядження Борзнянської райдержадміністрації №370 від 08.12.2005р. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №928764. Згідно архівної копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №928764 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,8314га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Борзнянської міської ради Чернігівської області (земельна ділянка площею 4,7458га, кадастровий номер 7420810100:06:000:0200, земельна ділянка площею 0,0855га, кадастровий номер 7420810100:06:000:1158). Відповідно до витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки (НГО) земельних ділянок НГО земельної ділянки з кадастровим номером 7420810100:06:000:0200 становить123142,34 грн, а земельної ділянки з кадастровим номером 7420810100:06:000:1158 377,97 грн. [PERSON] 19 грудня 2012 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Борзнянського районного нотаріального округу Лукаш Т.М., зареєстрований у реєстрі за №9, у якому на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідаю [PERSON] , [INFO] . Як вищевстановлено судом, баба позивачки [PERSON] померла [INFO] , батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , рідна тітка позивачки [PERSON] померла [INFO] . В установлений законом строк [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори, якою була заведена садкова справа №121/2024, тоді як [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини за заповітом, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Отже, [PERSON] після померлої тітки [PERSON] має право на спадкування як спадкоємець п`ятої черги за законом (ст.1265 ЦК України), зокрема й за правом представлення (ч.3 ст.1266 ЦК України). 11 квітня 2025 року за №304/02-32 Борзнянською державною нотаріальною конторою з посиланням п.4.2, 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України повідомлено [PERSON] про те, що для отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки та житловий будинок після померлої [PERSON] необхідно надати докази родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем; у противному разі - отримання свідоцтв про право на спадщину є неможливим. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~положень ст.1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті (ч.1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього\~Кодексу (ч.2). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3). Згідно зі\~ст.1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово\~(ч.1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Приписами ст.1266 ЦК України регламентовано спадкування за правом представлення, зокрема племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.3). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1 ст.1225 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є можливим, проте винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Наведений висновок суду узгоджується з усталеною практикою касаційного суду. Згідно зі\~ст.46-1\~Закону України\~«Про нотаріат»\~нотаріус під\~час вчинення\~нотаріальних дій\~обов`язково використовує\~відомості єдиних\~та державних\~реєстрів шляхом\~безпосереднього доступу\~до них. Нотаріус\~під час\~вчинення нотаріальних\~дій використовує\~відомості Єдиного\~державного демографічного\~реєстру,\~а також\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян,\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб\~-\~підприємців та\~громадських формувань,\~інших єдиних\~та державних\~реєстрів,\~що функціонують\~у системі\~Міністерства юстиції\~України. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості обов`язково використовує також відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного\~кадастру та\~Єдиної державної\~електронної системи\~у сфері\~будівництва. Інформація\~з єдиних\~та державних\~реєстрів,\~отримана нотаріусом\~під час\~вчинення нотаріальних\~дій,\~залишається у\~відповідній справі\~державної нотаріальної\~контори чи\~приватного нотаріуса. Користування єдиними та державними реєстрами здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію. У ст.49\~Закону України\~«Про нотаріат»\~наведено перелік\~підстав,\~за якими\~нотаріус або\~посадова особа,\~яка вчиняє\~нотаріальні дії,\~відмовляє у\~вчиненні нотаріальної\~дії.\~При цьому,\~нотаріусу або\~посадовій особі,\~яка вчиняє\~нотаріальні дії,\~забороняється безпідставно\~відмовляти у\~вчиненні нотаріальної\~дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Зазначена норма Закону кореспондується з приписами гл.13 р.І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за №296/5 (далі - Порядок). Як вбачається з матеріалів наданої Борзнянською державною нотаріальною конторою спадкової справи №121/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , у ній відсутні як заява [PERSON] про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно (житловий будинок, земельну ділянку), так і мотивована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії (видачі таких свідоцтв). Натомість доданий [PERSON] до позовної заяви лист нотаріуса від 11.04.2025р. не можна ототожнювати з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки його зміст має лише інформаційно-роз`яснювальний характер щодо надання спадкоємцем нотаріусу відповідних документів, необхідних для оформлення спадщини, й жодним чином не співвідноситься з тими вимогами, які ставляться до постанови (п.3 гл.13 р.І Порядку). Окрім того, у вказаному листі-роз`ясненні нотаріус інформував спадкоємця лише про необхідність подання документів, підтверджуючих родинні відносини зі спадкодавцем, як передумову для отримання свідоцтв про право на спадщину, проте не посилався на неможливість видачі таких свідоцтв через ненадання спадкоємцем правоустановлюючих документів на належне спадкодавцю нерухоме майно. Принагідно суд звертає увагу позивачки, що згідно з п.3 гл.7 р.І Порядку документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Відповідно до п.4.18 гл.10 р.ІІ Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Однак, ні матеріали позовної заяви, ні матеріали спадкової справи не містять жодних відомостей про надання чи неможливості надання [PERSON] нотаріусу правоустановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, зокрема копії Державного акту на право власності на земельну ділянку й інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, а також самостійного отримання нотаріусом такої інформації шляхом безпосереднього доступу до цих реєстрів. Посилання [PERSON] в позовній заяві в якості підстави судового порядку захисту права власності на неможливість оформлення правоустановлюючих документів на будинок у зв`язку зі смертю [PERSON] та необхідність подальшого утримання й збереження спадкового нерухомого майна є необгрунтованими, оскільки позивачкою не доведено, що за встановлення судом факту родинних відносин у неї існують (існуватимуть) перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. До того ж, наведені підстави позову не узгоджуються з положеннями ст.392 ЦК України, якими встановлено перелік випадків, за яких власник майна наділений правом на пред`явлення позову про визнання його права власності. Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки Борзнянська державна нотаріальна контора не відмовляла [PERSON] в установленому законом порядку (шляхом винесення мотивованої постанови) у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні житловий будинок та земельні ділянки, то звернення позивачки до суду з вимогою про визнання права власності на це нерухоме майно в порядку спадкування є передчасним, її право наразі не порушене, а тому в задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial