Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначив, щовідповідач є його батьком, а третя особа матір`ю. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання позивача до досягнення ним 18-річного віку. З 01.09.2022 року позивач навчається на денній формі навчання в Олександрійському аграрному коледжі Білоцерківського національного аграрного університету ІІ рівня акредитації на державній основі та потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з навчанням на денній формі позивач обмежений у працевлаштуванні, отримує стипендію в розмірі 1510 грн. Термін навчання у закладі до 30.06.2026 року. Просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі частини всіх видів заробітку. Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглянути без йогоучасті, на позовних вимогах наполягає. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до поданої заяви просить справу розглянути без її участі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 1 ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] ., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.04.2009 року. Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу Олександрійського аграрного фахового коледжу Білоцерківського національного аграрного університету від 20.05.2025 року [PERSON] є студентом ІІІ курсу технічного відділення по спеціальності «Агрономія» з денною формою навчання на державній основі, термін закінчення 30.06.2026 року. Довідкою в/ч [NUMBER] від 10.02.2025 року зазначено, що відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі з 14.12.2024 року. Згідно довідки про доходи [PERSON] , яка видана ВСП «Олександрійський АФК БНАУ» від 06.06.2025 року, останній отримує стипендію в період з червня 2024 року по травень 2025 року в розмірі 1510 грн. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 09.06.2025 року склад сім`ї [PERSON] складає [PERSON] мати, [PERSON] , [INFO] брат. Згідно довідки ТОВ «ЕММ Юкрейн» від 09.06.2025 року зазначено, що [PERSON] працює на посаді швачки та її середня заробітна плата складає 12247,86 грн. Згідно зі статтею 198СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від15травня 2006року №3«Про застосуваннясудами окремихнорм Сімейногокодексу Українипри розглядісправ щодобатьківства,материнства тастягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодексУкраїни виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналіз ст.ст. 199, 200СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом встановлено, що позивач навчається в Олександрійському аграрному коледжі Білоцерківського національного аграрного університету ІІ рівня акредитації на державній основі. Термін навчання у закладі до 30.06.2026 року. Позивач отримує стипендію в розмірі 1510 грн., фактично перебуває на утриманні матері [PERSON] , яка також працює та отримує дохід. Відповідно до довідки про склад сім`ї судом встановлено, що на утриманні третьої особи [PERSON] також перебуває неповнолітній брат позивача [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1,2 ст.80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1-3 ст.89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд вважає, що позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження потреби позивача у зв`язку з навчанням, у матеріальній допомозі з боку відповідача саме в розмірі частини від заробітку, оскільки з наданих доказів вбачається, що позивач на протязі навчального року отримував дохід у вигляді стипендії. Крім цього, позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати за житло, транспортні посліги (за наявності), не надано доказів витрат на придбання навчального приладдя, посібників, одягу, тощо. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту неможливості надавати таку допомогу, а тому, на думку суду, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відтак, оскільки [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів 28.05.2025 року, з урахуванням статті 191 Сімейного кодексу України, їх стягнення належить здійснювати саме з дати звернення до суду. Згідно зі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial