Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вище зазначеною заявою, в якій просить надати їй право на шлюб, мотивуючи заяву тим, що вона [PERSON] [INFO] ще не досягла шлюбного віку. Між нею та [PERSON] , [INFO] склались теплі стосунки. В лютому 2025 року вона завагітніла і має намір народити дитину, перебуває на 25 тижні вагітності. [PERSON] офіційно працює, тому може забезпечити їх сім`ю. Вони мають намір зареєструвати шлюб, однак вона не досягла шлюбного віку, тому звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві, підтримала, та просила задовольнити. Зазначила, що її мати не проти укладення нею шлюбу з [PERSON] , а з батьком зв`язку вона не підтримує, його місце перебування їй невідоме. Вона усвідомлює всю відповідальність, яка буде покладена на неї в зв`язку з реєстрацією шлюбу, вважає, що винесення такого рішення повністю відповідатиме як її інтересам, так і інтересам її майбутнього чоловіка та дитини. Заінтересовані особи повністю підтримали пояснення [PERSON] та просили надати їй право на шлюб. Суд, вислухавши учасників справи, та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Заявником є [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кіровоград Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Центральним відділом РАЦС ГУЮ Кіровоградської області (а.с. 8). Заінтересованою особою у справі зазначено [PERSON] , [INFO] , громадянин України, тобто [PERSON] має повних 25 років. Як встановлено судом в судовому засіданні, станом на час подачі заяви до суду, [PERSON] виповнилось повних 16 років. На даний час вона фактично створила сім`ю з [PERSON] , перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має вагітність 25 тижнів (а.с. 9). Бажаючи узаконити\~свої відносини,\~вони вирішили\~узаконити офіційно\~шлюб,\~про що\~не заперечує\~мати заявниці. Згідно ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Виходячи з вищезазначених норм ст. 22 та ст. 23 СК України, право на одруження виникає у жінки тільки після досягнення нею вісімнадцятирічного віку. Оскільки, на даний час заявниці [PERSON] ще не виповнилось вісімнадцять років, то, відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України, вона не може укласти шлюб з [PERSON] на загальних засадах, які передбачені СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Отже, право на шлюб закріпила Декларація прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р. У ст. 16 Декларації зазначено, що жінки і чоловіки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати родину. При цьому вони мають однакові права на шлюб. Згідно ст. 23 Міжнародного пакту про громадянську та політичні права, «за чоловіками та жінками, які досягли шлюбного віку, визнається право на одруження і право засновувати сім`ю». Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено в ст. 12 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, - це особисте немайнове право фізичної особи, яке реалізуються після настання певного юридичного факту. Досягнення шлюбного віку є юридичним фактом, який породжує право на шлюб після досягнення особою шлюбного віку відповідно до ст. 22 СК. Право на шлюб має особа, яка не досягла шлюбного віку. Так, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Недоліком цієї статті є те, що в ній не зазначені підстави зменшення шлюбного віку. У юридичній практиці такими підставами найчастіше є: фактичне створення сім`ї, вагітність і народження дитини. Надання права на шлюб віднесено до компетенції суду, який з`ясовує підстави для задоволення заяви та враховує чи право на шлюб буде задовольняти інтереси неповнолітньої особи. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 заява про надання особі, яка досягла 14 років, право на шлюб має розглядатися судом в окремому провадженні. Згідно вищевказаної постанови, резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 23 Сімейного кодексу України, враховуючи вищезазначені обставини, суд приймає рішення про надання заявнику [PERSON] права на одруження з [PERSON] до досягнення шлюбного віку. Згідно ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved