Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діють адвокат Андрусенко І. Я. та законний представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позов зазначала, що після смерті її батька - [PERSON] ( [INFO] ) відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,2215 га та 2,0148 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Доброводівської сільської ради Монастириського району (нині - Чортківського району), право власності на які підтверджувалося державним актом серії [NUMBER], кадастрові номери 6124283800:01:001:0737 та 6124283800:01:001:0318. Позивачка прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на момент її відкриття була малолітньою, мала 13 років. Опікуном позивачки було призначено [PERSON] , яка згодом разом із чоловіком усиновила дитину. Внаслідок усиновлення прізвище та по батькові позивачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може через втрату правовстановлюючих документів на земельні ділянки, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом. Судові витрати позивачка просила покласти на себе. 30 липня 2025 року в автоматизованій системі документообігу Монастириського районного суду Тернопільської області зареєстровано позовну заяву. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду даної справи визначено суддю Галіяна І. М. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від приватного нотаріуса Садівського М. А. інформацію щодо заведення спадкових справ, після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] її законний представник [PERSON] та представник - адвокат Андрусенко І. Я. - у підготовче судове засідання не з`явилися, водночас представник позивача разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача - Монастириської міської ради - у підготовче засідання також не з`явився, проте у відзиві на позов просив розглянути справу без його участі, із заявленими вимогами погодився. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення у справі під час підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2024 року встановлено, що позивачка [PERSON] до усиновлення мала прізвище [PERSON] , її батьком був [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 11, 22-25). Цим же рішенням змінено прізвище та по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Отже, саме після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку позивачка заявляє право як спадкоємець першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом не встановлено. Відповідно до довідки виконавчого комітету Монастириської міської ради № 56 від 13.02.2025 року, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований у [ADDRESS] . На час його смерті за цією ж адресою проживала його дочка - [PERSON] , [INFO] . З фотокопії державного акта на право власності на земельні ділянки встановлено, що [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,22 га та 2,01 га (серія [NUMBER]). Усі ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Доброводівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Внесення цих земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджено витягом № НВ-0000322782025, яким присвоєно кадастрові номери 6124283800:01:001:0737 та 6124283800:01:001:0318. Отож, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять належні йому земельні ділянки. З урахуванням родинних відносин, підтверджених рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.10.2024 року, а також факту проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 0677302 від 19.11.2002 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (випуск від 20.08.2025 року). Листом приватного нотаріуса Садівського М. А. від 14.07.2025 року № 75/01-16 законному представникові позивачки [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що залишилися після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначені обставини зумовили звернення позивачки з відповідним позовом до суду. Надаючи правову оцінку доказам, наданим сторонами, та враховуючи викладені обставини і фактичні та правові підстави позовних вимог, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ст. 1258, 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріалами справи підтверджено, що позивачка [PERSON] (до усиновлення - [PERSON] ) є рідною дочкою спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців першої черги за законом судом не встановлено. Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастириської міської ради, на час смерті спадкодавця позивачка проживала разом із ним та була зареєстрована за однією адресою. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом установленого строку не заявив про відмову від неї. Беручи до уваги встановлені обставини справи, а саме наявність родинного зв`язку, факт проживання позивачки разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також відсутність інших спадкоємців першої черги, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON] у порядку першої черги за законом. Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved