Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Позивач завернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб серії [NUMBER] від 25.12.2014 року, від якого є дитина син, [PERSON] , [INFO] . Вказував,\~що починаючи\~з квітня\~2025\~року між\~ними припинено\~шлюбні стосунки.\~Сторони дійшли\~висновку,\~що збереження\~шлюбу не\~відповідатиме їхнім\~інтересам та\~інтересам їхньої\~дитини.\~Зрозуміли,\~що одруження\~між ними\~виявилося невдалим,\~адже втрачено\~почуття любові\~один до\~одного.\~Спільне життя\~не склалося\~з причин\~несумісності характерів\~та різних\~поглядів на\~подружнє життя,\~все частіше\~почали виникати\~непорозуміння,\~що і\~призвело до\~звернення до\~суду із\~даною заявою. Враховуючи ці обставини, вважає, що збереження шлюбу неможливе, сім`я остаточно розпалася, подальше існування шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спір щодо поділу майна відсутній. Окрім того, зазначив, що відповідачка не позбавлена ані материнських прав, ані можливості спілкування із дитиною і жодних перешкод в їх спілкуванні немає. Але нещодавно відповідачка повідомила, що знайшла роботу за кордоном та планує переїжджати на постійне проживання за межі України. Це зумовлює необхідність встановити факт здійснення позивачем самостійного утримання та виховання дитини без участі матері. Метою звернення до суду є необхідність встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини для здійснення одноосібного представлення батьком інтересів дитини в усіх установах, медичних та державних органах. Згідно до попередньої згоди між сторонами, дитина залишається проживати разом із батьком. Позивач переконаний, що інтересам дитини відповідатиме юридичне закріплення того, що дитина після розлучення залишена судом проживати із батьком та встановлено судом факт самостійного здійснення виховання та утримання батьком дитини без участі матері. Просив розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання ним сина. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так,\~судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~який між\~ними зареєстровано\~25.12.2014\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Чернівецького\~міського управління\~юстиції, актовий запис №2172 (а.с.10). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, суд зазначає наступне. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження обставин самостійного виховання позивачем сина, судом досліджуються наступні документи: Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 02.06.2025 року сторони погодили, що син [PERSON] , [INFO] , залишається проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні (а.с.14). Згідно письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що вихованням та утриманням дитини займається батько [PERSON] (а.с.17-24). Також відповідно до довідки від Спортивної Академії Єдиноборств «Чемпіон» вбачається, що батько [PERSON] оплачує щомісячні внески на заняття з панкратіону свого сина [PERSON] , забезпечує відповідною клубною формою, приводить та забирає сина з занять, цікавиться його успіхами та приймає участь у виховному процесі. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved