Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - Киричук Г.М. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 121640,12 (сто двадцять одна тисяча шістсот сорок гривень дванадцять копійок) гривень, а також витрати із сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позов мотивований тим, що 28.10.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладений договір №2001437800501, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 41300 грн. Крім того, 31.05.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладений договір №1001882028101, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 40000,00 грн. Позивач стверджує, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладених договорів. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладених договорів шляхом прийняття виконання зобов`язання АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Відповідно до розрахунків позивача, станом на 31.10.2024 року, відповідач має заборгованість перед позивачем: - за кредитним договором від 28.10.2019 року №2001437800501 у розмірі 67732,59 (шістдесят сім тисяч сімсот тридцять дві гривні 59 копійок) грн., з яких: 41299,72 грн. - заборгованість за кредитом; 26432,87 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; - за кредитним договором від 31.05.2021 року №1001882028101 у розмірі 53907,53 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сім гривень 53 копійки) грн., з яких: 34877,48 грн. - заборгованість за кредитом; 9.81 грн. - заборгованість процентами; 19020,24 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 31.10.2024 становить 121640,12 гривень. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Позивач також зазначає, що відповідач здійснював платежі по договору до 03.08.2021 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Зазначає, що 11.03.2020 р. постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022 р. Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 01 липня 2023 р. завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак, строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 р. продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Вважає, що строк позовної давності не сплив. Ухвалою суду від 16.01.2025 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 23.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача разом із позовом надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 15.08.2025 року суд постановив розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позову про стягнення заборгованості, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.10.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було підписано заяву №2001437800501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банк надає позичальнику суму кредиту, яка становить 25000 грн., у тому числі: на загальні споживчі цілі. Строк кредиту та договору 12 місяців. Реальна процентна ставка складає 47,88% (а.с. 10). Згідно Паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит), який підписаний відповідачем, тип кредиту - кредитна лінія, ліміт кредиту - 25000 грн., строк кредитування - 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного року на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, стандартна процентна ставка - 47,88 %. Тобто, своїм підписом відповідач підтвердив, що дає згоду на те, що його заява про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, разом з Паспортом споживчого кредиту складає договір кредитування, з яким він ознайомився і до якого заперечень не має. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001437800501 від 28.10.2019 року, кредитний ліміт було збільшено до 41300 грн. (а.с.37). Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.10.2024 відповідач має непогашену заборгованість перед банком (позивачем) за кредитним договором № №2001437800501 від 28.10.2019 в розмірі 67732,59 грн., з яких: 41299,72 грн. заборгованість за сумою кредиту; 26432,87 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, 31.05.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було підписано заяву №1001882028101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банк та паспорт споживчого кредиту, згідно яких надає позичальнику суму кредиту, яка становить 40000 грн., у тому числі: на загальні споживчі цілі. Строк кредиту та договору 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% (п.5 договору). Розмір процентної ставки: 0,01% річних, разова комісія 0,00% + 0 грн. (а.с. 8). Реальна річна процентна ставка 0 76,8757%. Заява містить графік платежів із розміром платежу за розрахунковий період. Таким чином, своїм підписом відповідач підтвердив, що дає згоду на те, що його заява про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, разом з Паспортом споживчого кредиту складає договір кредитування, з яким він ознайомився і до якого заперечень не має. Відповідно до платіжної інструкції № TR.49651600.185802.8810 від 31.05.2021 відповідачу згідно з договором № 1001882028101 від 31.05.2021 було перераховано кредитні кошти в сумі 40000 грн. на рахунок відповідача (а.с. 37 зворотній бік). Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.10.2024 відповідач має непогашену заборгованість перед банком (позивачем) за кредитним договором № 1001882028101 від 31.05.2021 в розмірі 53907,53 грн., з яких: 34877,48 грн. заборгованість по сумі кредиту; 9,81 грн. - заборгованість по процентам; 19020,24 грн. заборгованість за комісією. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено також випискою по особовому рахунку клієнта за період часу з 28.10.2019 по 31.10.2024 включно. Отже, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладених договорів. 04.11.2024 відповідачу позивачем направлено письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитами, однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач [PERSON] підписом в заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.10.2019 року та підписом в заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 31.05.2021 року визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування послугами банку щодо кредитування. Отже, підписання договору свідчить про те, що відповідачу всі умови цілком зрозумілі та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні цих договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору. Частина 1 ст. 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що за умовами договорів №2001437800501 та № 1001882028101 сторонами було погоджено тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Також визначений кінцевий термін повернення кредиту. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, що відповідач з умовами договорів №2001437800501 та № 1001882028101 був ознайомлений, підписав такі договори, однак умови їх порушив, зворотного відповідачем не доведено. Разом з тим, як вбачається з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договорами, що також підтверджує факт укладення кредитних договорів. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк», розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитними договорами не надано. Розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитним договором №2001437800501 за кредитом у розмірі 41299,72 грн. та процентами у розмірі 26432,87 грн. підтверджується випискою з рахунку та наданим суду розрахунком заборгованості. Разом з тим, розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитним договором №1001882028101 за кредитом у розмірі 34877,48 грн. та процентами у розмірі 9,81 грн. підтверджується випискою з рахунку та наданим суду розрахунком заборгованості. Отже, враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, та узгодженням сторонами розміру відсотків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вказаних сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заборгованості за комісією в розмірі 19020,24 грн. за кредитним договором №1001882028101 від 31.05.2021 року, суд зазначає наступне. Згідно з абзацом третім частини четвертоїстатті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції станом на 01.01.2017 - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частиною другоїстатті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20). Кредитним договором встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, враховуючи викладене, відсутні підстави стягнення з відповідача на користь позивача комісії за користування кредитом у розмірі 19020,24 грн. за кредитним договором №1001882028101 від 31.05.2021 року. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 28.10.2019 року №2001437800501 у розмірі 67732,59 грн., з яких: 41299,72 грн. - заборгованість за кредитом; 26432,87 грн. - заборгованість процентами; за кредитним договором від 31.05.2021 року №1001882028101 у розмірі 34887,29 грн., з яких: 34877,48 грн. - заборгованість за кредитом; 9.81 грн. - заборгованість процентами. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2043,62 грн., що розраховується наступним чином: 102619,88 грн. х2422,40 грн.:121640,12 грн.

Outcome: partial