Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до Карлівського районного суду Полтавської області з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2058347 від 23.06.2021 в розмірі 34230,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 10500,00 грн., простроченої заборгованості за процентами 23730,00 грн та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2058347 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надало відповідачу кредит в сумі 10500,00 грн; дата надання кредиту: 23.06.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта: UAН; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка - 1,90% в день. Позивачем зазначено, що факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024, відповідно до якого 23.06.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 10500,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на 19.02.2022 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 34230,00 грн., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 10500,00 грн., простроченої заборгованості за процентами 23730,00 грн. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 27 травня 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. 30.06.2025 до суду від представника позивача адвоката Пархомчука С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява, у якій він просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн, розгляд заяви просив здійснити без виклику сторін. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідачки до суду не надходило. Відзиву на позов відповідач не подала. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2058347 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора В 865. Відповідно до пункту 1.1. Розділу 1 Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з пунктами 1.2.-1.3. Розділу 1 Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту- кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає : 10500,00 грн. Відповідно до пункту 1.3. Розділу1, строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Згідно з підпунктами 1.4.1.-1.4.2. пункту 1.4. Розділу 1, тип процентної ставки- фіксована. Стандартна процентна ставка-1,90 % в день, знижена процентна ставка- 1,90 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою - 24079,41 % річних, за зниженою ставкою - 3,71% річних (п.п. 1.5.1.-1.5.2. п. 1.5. Розділу 1). Підпунктами 1.6.1.-1.6.2. пункту 1.6. Розділу 1 передбачено орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення Договору, яка складає: за стандартною ставкою 16485,00 грн, за зниженою ставкою 16485,00 грн. Відповідно до пункту 2.1 Розділу 2 Договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Графік платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2058347 від 23.06.2021 визначено в додатку № 1 до договору. Крім цього, [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до довідки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» про ідентифікацію [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 2058347 від 23.06.2021 ідентифікований ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор В 865; дата відправки ідентифікатора 23.06.2021; номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор в довідці співпадає з номером телефону, вказаному в кредитному договорі в реквізитах позичальника. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» за вих №32400-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого 23.06.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 10500,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001. Відповідно до підпунктів 1.1.- 1.3. пункту 1, предметом договору є те, що на умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до гл. 73ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта (Первісного кредитора) у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до Боржників, придбаних від Клієнта за цим Договором, в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу № 02-24122001, до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги за договором № 2058347 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.06.2021,боржник [PERSON] , загальна сума заборгованості- 34230,00 грн. Позивачем 10 січня 2022 року з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача була направлена вимога про виконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 2058347 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 04.12.2024 року в загальному розмірі складає 34230,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10500,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 23730,00 грн. При цьому відповідач не надав належних та допустимих доказів, які спростовують доводи позовної заяви щодо укладення відповідачем кредитного договору, отримання ним кредитних коштів та розміру заборгованості. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», не сплатив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Після встановлення зазначених обставин та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.є3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1статті 1048ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з частиною 1статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Із встановлених обставин убачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав повністю, надав відповідачу кредитні кошти у встановленому договором розмірі, а відповідач не виконав належним чином умови договору, а саме не виконав зобов`язання щодо повернення отриманого кредиту. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, судом встановлено, що право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором №2058347 від 23.06.2021, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» і [PERSON] , на підставі договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором №2058347 від 23.06.2021 з ТОВ ««ЛІНЕУРА Україна»», внаслідок чого виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», у загальному розмірі 34230,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн, а всього 12922,40 грн. Позивачем ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в особі Осипенко І.С. 29 грудня 2023 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Пархомчуком С.В. До матеріалів справи додано Додаткову угоду №1 від 27.12.2024, надано Акт про отримання правової допомоги від 03.03.2025 та платіжну інструкцію №35756 на суму 10500 грн. (призначення платежу: оплата за правничу допомогу згідно 03.03.2025-11 Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023). Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 10500 гривень, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат. Суд зауважує, що із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідач не звертався, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК КЕШТУ ГОУ» слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Outcome: approved