Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 січня 2025 року звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просить визначити їй ( [PERSON] ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її батьку [PERSON] , матері [PERSON] , які виїхали на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччини, а також її (позивача) сину [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Червона Зірка» 28 квітня 1998 року, належить квартира під [ADDRESS] . Крім того, зазначила, що [INFO] її мати [PERSON] померла в місті Нюрнберг Федеративної Республіки Німеччини, після смерті\~якої відкрилась\~спадщина на\~1/3\~частку зазначеної\~квартири. В січні 2025 року, вона (позивач) як спадкоємець першої черги за законом звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кріпкого Ю.В. за консультацією з питання майбутнього оформлення спадщини після смерті матері, в результаті чого їй було рекомендовано звернутись до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки нею був пропущений строк для прийняття спадщини. При цьому, зазначила, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію України, яке розпочалося 24 лютого 2022 року та у зв`язку з обмеженнями, пов`язаними із здійсненням заходів щодо недопущення розповсюдження пандемії СОVID 19, у неї на той час виникли об`єктивні, непереборні труднощі, пов`язані, як з важким матеріальним становищем, так і з іншими організаційними моментами, які перешкоджали виїзду за кордон і вирішенню питань, які б дозволяли вирішувати питання щодо спадкування після матері в Україні, в зв`язку з чим вона не змогла вчасно звернутися до нотаріуса через відсутність у неї належним чином оформленого свідоцтва про смерть матері, засвідчене апостилем, оскільки смерть матері була зареєстрована в Федеративній Республіці Німеччина, то нотаріус також не зміг би перевірити факт смерті матері в Державному реєстрі актових записів про смерть, так як дана інформація в Реєстрі відсутня, в результаті чого вона змогла організувати переклад та засвідчення свідоцтва про смерть матері лише 17 грудня 2024 року, на підставі чого вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, в зв`язку з чим, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не може захистити своє порушене право, тому змушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25\~лютого 2025\~року прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Крім того, зазначеною ухвалою суду від 25\~лютого 2025\~року за клопотанням позивача [PERSON] витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кріпкого Ю.В. ( [ADDRESS] ) відомості про заведені спадкові справи, коло спадкоємців, посвідчені заповіти, видані свідоцтва про право на спадщину та копію спадкової справи (за наявності) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 28 березня 2025 року на виконання ухвали суду від 25\~лютого 2025\~року в частині витребування доказів приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. за вх. № 9008 подано інформацію, за якою ним, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кріпким Ю.В., спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась, [PERSON] надано роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, направлено на адресу суду: Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 80633591 від 28.03.2025 року; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80633633) від 28.03.2025 року. При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького. Ухвалою суду від 22 травня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представником позивача [PERSON] адвокатом Звіздуном А.М. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА №1099911 від 30 січня 2025 року) в судове засідання подано заяву, яка зареєстрована судом 27.05.2025 року за вх. № 16005 про розгляд справи за відсутності позивача та його, як представника участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлений належним чином, засобами міжнарожного поштового зв`язку направив заяву, зареєстровану судом 03.07.2025 року за вх. № 20874 про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що підтверджує всі обставини викладені в позовній заяві [PERSON] . Позовні вимоги позивача про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнає, проти їх задоволення не заперечує. Крім того, повідомив, що не буде звертатися до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час смерті, чи з позовом про встановлення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] . Враховуючи подані учасниками справи заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. З огляду на зазначене та з наданих заявником до заяви письмових доказів, зокрема, копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , судом встановлено, що [PERSON] 30 грудня 1962 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що міським відділом ЗАГС м. Целіноград, Казахської ССР, складено відповідний актовий запис за № 1950 та після державної реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини не змінювалися. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьками в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» [PERSON] та в графі «Мати» [PERSON] , актовий запис № 57 від 21.07.1964 року. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28 квітня 1998 року, виданого ВАТ «Червона Зірка» згідно з розпорядженням (наказом) № 1742 від 28.04.1998 року, [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної (сумісної) власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . При цьому, зазначена квартира приватизована згідно з\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до довідки Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 28.01.2008 року до актового запису № 272 від 22.01.1991 року про народження [PERSON] , який складений Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області на підставі висновку міського управління юстиції м. Кіровограда від 05.05.2004 року, 14 травня 2004 року внесені зміни та змінено прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », а також змінено прізвище батька « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що мати позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Нюрнберг Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого відділом РАГС м. Нюрнберг 22.03.2022 року та підтверджено Апостилем країною походження. Апостиль (Гаазька Конвенція від 05.10.1961 року), виданий державою Федеративна Республіка Німеччина, підписаний паном [PERSON] , що діє в якості службовця РАГСу, засвідчений у Ансбасі 17 грудня 2024 року, урядом Середньої Франконії № 3228/2024 (переклад виконаний перекладачем Соколовою А.Г., 26.12.2024 року, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Березовською О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3308). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право". Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80633591 від 28.03.2025 року, (заповіти/спадкові договори) № 80633633 від 28.03.2025 року за даними Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня, тобто, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалися, заповіт спадкодавцем не складався. При цьому, як вбачається з інформації, наданої на запит суду приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. 28.03.2025 року за вх. № 9008 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа ним не заводилась. 20 січня 2025 року із заявою про надання роз`яснення щодо порядку оформлення спадщини, звернулася донька [PERSON] - [PERSON] , якій надано роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, як встановлено, з роз`яснень приватного нотаріуса Кріпкого Ю.В., наданих на усне звернення [PERSON] 20.01.2025 року щодо порядку оформлення спадщини за законом після померлої [INFO] матері, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , яка народилася [INFO] , і яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . При перевірці документів було виявлено, що до складу спадкового майна входить частка квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В результаті було встановлено, що померла [PERSON] за адресою місця знаходження майна не була зареєстрована та не проживала, її спадкоємець донька, [PERSON] , за вказаною адресою разом з нею також не зареєстрована, що підтверджується Витягом з реєстру мешканців міста Кропивницького, сформованого 16.01.2025 року відділом реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, станом на 07.03.2022 року, тим самим, пропущено строк для прийняття спадщини відповідно до ст.1270 ЦК України та рекомендовано звернутися до суду з позовної заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. З огляду на зазначене, судом відзначається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Право прийняти спадщину або не прийняти її належить виключно спадкоємцеві. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270\~ЦК\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець у зазначений строк не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). В свою чергу, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). В п.24 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України №\~7\~від\~30\~травня\~2008\~року\~«Про\~судову практику\~у\~справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила частини третьої статті 1272\~ЦК\~України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року(справа № 6-1215цс16), від 26 вересня 2012 року (справа №6-85 цс 12), від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486 цс 15). З огляду на викладене вище, судом відзначається, що єдиною підставою для\~ визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за змістом ч.3 ст.1272\~ЦК\~України є поважність причин, з якої спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини. В свою чергу, позивач [PERSON] , звертаючись до суду\~ з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, як на поважність причин, з яких нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини,\~ зазначила про повномасштабне вторгнення рф на територію України з 24 лютого 2022 року, смерть матері [INFO] в м. Нюрнберг Федеративної Республіки Німеччини, в зв`язку з чим відсутність належним чином оформленого свідоцтва про смерть, засвідчене апостилем, а так само обмеження, які існували в Німеччині, пов`язані із здійсненням заходів щодо недопущення розповсюдження пандемії СОVID 19 та про офіційне визнання завершення пандемії СОVID 19 у Німеччині лише 27.12.2022 року та неможливість, у зв`язку з зазначеними вище обставинами виїзду за кордон. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє і по теперішній час. При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. В подальшому внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини, який на рівні вищевказаної постанови КМУ спочатку був зупинений на час воєнного стану, а згодом цей порядок неочікувано змінився у гіршу сторону для спадкоємців, цей строк був обмежений відстроченням на чотири місяці. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, ст. 10 ЦПК України, який передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту визначити правила своєї поведінки. Дійсно, строки прийняття спадщини можуть встановлюватися та змінюватися лише законом, а не постановами КМУ, про що було сформовану відповідні правові висновки касаційним судом у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21, де Верховний Суд, надавши оцінку п.3 Постанови КМУ №164, вважав її такою, що суперечить ст. ст.1270,1272 ЦК України. Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, можуть бути визнані судом поважними, оскільки, самі по собі ці обставини, а саме: введення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, який діє і по теперішній час, смерть матері позивача [PERSON] [PERSON] [INFO] у м. Нюрнберг Федеративної республіки Німеччина, видача свідоцтва про смерть останньої цією країною німецькою мовою, апостиль на якому відповідно до Гаазької конвенції 05.10.1961 року було проставлено лише 17 грудня 2024 року, тобто поза межами шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, в сукупності свідчать про поважність причин пропуску позивачем зазначеного строку. Враховуючи фактичні обставини справи, проаналізувавши доводи позивача з приводу поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, приймаючи до уваги, що вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку, передбаченого Законом для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим вважає за необхідне позов задовольнити, визначивши позивачу [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який, на переконання суду, буде достатнім для подання позивачем відповідної заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, які складаються з судового збору в загальному розмірі 1211 грн. 20 коп., залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.1222, ч.3 ст.1272 ЦПК України,

Outcome: approved