Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Адвокат Матій Н.Ю., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа: Берегівська районна військова адміністрація про визнання права на земельну частку (пай). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до розпорядження Виноградівської РДА від 26.06.1997 року за №310 за позивачем зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) члена КСГП «Іскра» серії ЗК № 0088630 площею 1,08 кадастрових гектарів, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №8167. Однак, вказаний сертифікат було втрачено, про що в газеті «Регіональні Новини» від 01.02.2025 року було опубліковано оголошення. Відсутність оригіналу сертифіката унеможливлює виготовлення позивачем землевпорядної документації, отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та реєстрації речового права на земельну ділянку, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості\~ в повному обсязі розпоряджатися своїм майном. Звернувшись до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про видачу дублікату сертифікату на земельну частку (пай), йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю відповідних бланків. Просить суд визнати за позивачем [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 1,08 умовних кадастрових гектарів згідно Сертифікату серії ЗК № 0088630, який виданий на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації №310 від 26.06.1997 року та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №8167, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель КСГП «Іскра». Ухвалою суду від 02.07.2025 року у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Матій Н.Ю. клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Представник відповідача, Виноградівської районної ради Берегівського району Закарпатської області, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, залишає вирішення позову на розсуд суду. Представник третьої особи, Берегівської військової адміністрації Закарпатської області, клопотань не подавав. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно копії Розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №310 від 26.06.1997 року «Про затвердження вартості земельної частки (паю) та її розміри в умовних кадастрових гектарах: колгоспів «Дружба народів», ім.Кірова, КСП «Нове життя», КСГП «Прогрес» і «Іскра, та агрофірми к-пу «Прикордонник»»», затверджено розрахунок вартості земельних часток (паїв) та їх розмірів в умовних кадастрових гектарах колективних сільськогосподарських підприємств; забезпечено заповнення сертифікатів, їх реєстрацію та видачу. Зі зворотної сторони вказаної копії Розпорядження міститься Додаток №4, а саме Розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах КСГП «Іскра» від 27.02.1997 року, який затверджений Розпорядженням РДА №310 від 26.06.1997 року. Відповідно до нього розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 1,08 га, а середня грошова оцінка одного гектара сільгосп. угідь, що підлягають паюванню 4494,3 гривень; кількість осіб, що мають право на земельну частку (пай) 947 чоловік.\~ Як вбачається із листа начальника відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного Управління Держгеокадастру у Закарпатській області №94/225-25 від 12.02.2025 року, за [PERSON] зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) члена КСГП «Іскра» серії ЗК 0088630 площею 1,08 умовних кадастрових гектарів на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації №310 від 26.06.1997 р., зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 8167. Державні акти на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату не видавались. Вартість земельної ділянки частки (паю) станом на 01.01.2025 р. становить 27343,58 гривень. Згідно листа Берегівської районної військової адміністрації №363/02-20 від 20.02.2025 року, можливості видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0088630 на ім`я [PERSON] , через відсутність відповідних бланків. Зазначене питання може бути вирішене шляхом звернення власника земельної частки (паю) до Виноградівського районного суду. Листом Виноградівської міської ради Закарпатської області №02.1-09/2026 від 12.06.2025 року [PERSON] рекомендовано звернутись до суду про визнання права на земельну частку (пай) у зв`язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією. З копії трудової книжки, заведеної на [PERSON] , 1954 р.н., вбачається, що такий з 1969 по 2000 рік пропрацював в КСГП «Іскра». Згідно копії оголошення з газети «Регіональні новини» від 01.02.2025 року Сертифікат на право на земельну частку (пай) члена КСГП «Іскра» серії ЗК 0088630, виданий на ім`я [PERSON] слід вважати недійсним у зв`язку з втратою. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та надані докази, встановив наступні обставини справи. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно ст.3 цього Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно приписів ч.4 ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" у разі якщо до 1 січня 2028 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] дійсно було оформлено у встановленому законом порядку сертифікат на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено; державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім`я не виготовлявся; отримати сертифікат він не має можливості у зв`язку з чим не може реалізувати своє право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та реєстрації права власності на земельну ділянку шляхом отримання витягу з Державного реєстру речових прав. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав») Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай) розміром 1,08 умовних кадастрових гектарів, що було посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0088630, який виданий на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації №310 від 26.06.1997 року та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №8167, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель КСГП «Іскра». У позовній заяві позивач зазначив про залишення судових витрат за собою, тому суд вважає за необхідне залишити такі за позивачем. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved