Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення дитини. Вимоги заяви мотивовано тим, що 02 березня 2024 року він та [PERSON] , уклали шлюб, проте починаючи з 2017 року, вони виховують також дітей [PERSON] , від першого шлюбу - [PERSON] , та [PERSON] . Так, оскільки в нього з дітьми склалися гарні стосунки, вони дуже прив`язалися до нього і називають заявника свої батьком, - вважає за можливе всиновити дітей. Заявник та його представник в судовому засідання заву підтримали, просили таку задовільнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви, з огляду на наступне. Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрували шлюб 02 березня 2024 року. Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [PERSON] , та [PERSON] , їх батьками значаться [PERSON] , та [PERSON] . Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , батьками [PERSON] , та [PERSON] , - значаться [PERSON] , та [PERSON] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 листопада 2017 року, розірвано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції з 21 листопада 2009 року, актовий запис № 195. В матеріалах справи також міститься заява [PERSON] , про підтвердження, що на утриманні [PERSON] , перебувають четверо дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказана заява засвідчена 15 січня 2025 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. Згідно актів №315 від 24 жовтня 2024 року, №199 від25 червня 2024 року, комісія в складі майстрів дільниці ЛКП «Сяйво№, склали акти про те, що [PERSON] , та її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають з чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] , без реєстрації. В матеріалах справи також міститься заява [PERSON] , згідно якої він добровільно, без примусу надав свою згоду на усиновлення [PERSON] , його дітей + [PERSON] , та [PERSON] . Вказана заява засвідчена 23 січня 2025 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області. Відповідно до висновку відділу «Служби в справах дітей» Залізничного району від 22 квітня 2025 року, враховуючи те, що [PERSON] , та [PERSON] , створили необхідні умови для проживання, розвитку дітей, матеріально забезпечені, в сім?ї теплі та доброзичливі стосунки, діти виховуються в дбайливій сімейній атмосфері, а тому, відділ "Служба у справах дітей" Залізничного району вважає за доцільне усиновлення та відповідність його інтересам дітей [PERSON] , та [PERSON] , - [PERSON] . До матеріалів справи долучено також акт обстеження умов проживання від 09 квітня 2025 року. Згідно наявних в справі заяв [PERSON] , та [PERSON] , - не заперечили проти їх усиновлення [PERSON] . Заявником надано довідку про його доходи, згідно якої за період з березня 2025 року по березень 2025 року, заробітна плата [PERSON] , становить 20 787,76 грн. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, його бажання, умови проживання суд встановив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення провадиться у їх найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в цій частині. Щодо вимоги заявника про зобов`язання видати йому після внесення змін до актового запису про народження дитини нове свідоцтво про народження, суд зазначає наступне. Заявлена вимога не підлягає до задоволення, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, що будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану було прийнято рішення про відмову у видачі заявнику нового свідоцтва про народження після внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, відсутній предмет судового захисту в цій частині. Крім того, заявник не конкретизував, який саме орган державної влади чи місцевого самоврядування він просить зобов`язати вчинити вказану дію. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги в цій частині як такої, що є передчасною та необґрунтованою. Згідно ч.4. ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: dismissed