Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ та [PERSON] було укладено\~Договір про надання фінансового кредиту №30754-04/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору №30754-04/2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується\~надати позичальнику\~грошові кошти\~у сумі\~9400\~грн.\~00\~коп.\~на строк\~120\~днів з\~базовою процентною\~ставкою \~в розмірі\~1,\~5\~%\~на день. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку він вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував свої зобов`язання із істотним порушенням умов Кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за вказаним Кредитним договором №30754-04/2024. Станом на момент пред`явлення позову заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором №30754-04/2024 становить 31020 грн. 00 коп., із яких 9400 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 16920 грн. 00 коп. заборгованість по відсотках та 4700 грн. 00 коп. неустойка. Крім того, 24.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ та [PERSON] було укладено\~Договір про надання фінансового кредиту №30936-04/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору №30936-04/2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується\~надати позичальнику\~грошові кошти\~у сумі\~6000\~грн.\~00\~коп.\~на строк\~120\~днів з\~базовою процентною\~ставкою \~в розмірі\~1,\~5\~%\~на день. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за Кредитним договором №30936-04/2024 виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку він вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував свої зобов`язання із істотним порушенням умов Кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за вказаним Кредитним договором №30936-04/2024. Станом на момент пред`явлення позову заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором №30936-04/2024 становить 28800 грн. 00 коп., із яких 6000 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 10800 грн. 00 коп. заборгованість по відсотках та 12000 грн. 00 коп. неустойка. Після відступлення позивачеві права вимоги відповідач не здійснив жодного платежу ні на рахунки первісних кредиторів, ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». Посилаючись на наведені обставини, просить стягнути на свою користь із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 59820 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 28.04.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.84, 85). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, час та дату розгляду справи (а.с.89, 96), відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не подав. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Вимоги\~ст. 264 ЦПК України\~зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 20.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ та [PERSON] було укладено\~Договір про надання фінансового кредиту №30754-04/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору №30754-04/2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується\~надати позичальнику\~грошові кошти\~у сумі\~9400\~грн.\~00\~коп.\~на строк\~120\~днів з\~базовою процентною\~ставкою \~в розмірі\~1,\~5\~%\~на день\~(а.с.9-13). ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за Кредитним договором №30754-04/2024 виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку він вказав при оформленні кредиту, що підтверджується листом «Сервіс Онлайн Платежів» від 18.03.2025 року (а.с.25). Згідно із рорахунком заборгованості за Кредитним договором №30754-04/2024 загальна заборгованість відповідача становить 31020 грн. 00 коп., із яких 9400 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 16920 грн. 00 коп. заборгованість по відсотках та 4700 грн. 00 коп. неустойка (а.с.22). 24.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»\~ та [PERSON] було укладено\~Договір про надання фінансового кредиту №30936-04/2024 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору №30936-04/2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується\~надати позичальнику\~грошові кошти\~у сумі\~6000\~грн.\~00\~коп.\~на строк\~120\~днів з\~базовою процентною\~ставкою \~в розмірі\~1,\~5\~%\~на день\~(а.с.38-43). ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за Кредитним договором №30936-04/2024 виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку він вказав при оформленні кредиту, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 19.03.2025 року (а.с.54). Згідно із розрахунком заборгованості за вказаним Кредитним договором №30936-04/2024 загальна заборгованість відповідача становить 28800 грн. 00 коп., із яких 6000 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 10800 грн. 00 коп. заборгованість по відсотках та 12000 грн. 00 коп. неустойка (а.с.51). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Згідно із частиною 1статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). У відповідності до\~частини 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаними договорами, здійснивши переказ грошових коштів відповідачу [PERSON] на його карткові рахунки. 29.08.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за Кредитним договором №30754-04/2024 та за Кредитним договором №30936-04/2024. Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору факторингу клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Згідно із п.2.2 вказаного Договору факторингу загальний розмір заборгованостей складає 89\~976\~675, 42 грн. згідно з Реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. Відповідно до п.2.3 зазначеного Договору факторингу реєстр боржників на паперовому носії (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору (а.с.26-32). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-26/24 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №30754-04/2024 у загальній сумі заборгованості 31020 грн. 00 коп. (а.с.37). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-26/24 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №30936-04/2024 у загальній сумі заборгованості 28800 грн. 00 коп. (а.с.66). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша\~статті 509 ЦК України). За змістом ст.ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч.2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша\~статті 510 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша\~статті 519 ЦК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша\~статті 514 ЦК України\~регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги є виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга\~статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя\~статті 512 ЦК України). При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Згідно з частиною третьою статті\~12, частиною першою статті\~81 ЦК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на підставі Договору факторингу №01.02-26/2429.08.2024 до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №30754-04/2024 та за Кредитним договором №30936-04/2024. Відповідач не надав суду доказів виконання своїх зобов`язань за вказаним Кредитним договором №30754-04/2024 ні на користь первісного кредитора, ні на користь позивача, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9400 грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Щодо вимоги\~про стягнення\~заборгованості за\~відсотками в розмірі 16920 грн. 00 коп., то суд вважає, що вони також підлягають задоволенню, виходячи із наступного розрахунку 9400, 00 (сума тіла кредиту) : 100 Х 1, 5 (денна процентна ставка у відсотках) Х 120 (кількість днів строку кредитування) = 16920, 00. Таким чином, із відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за тілом кредиту та відсотками в сумі 26320 грн. 00 коп. (9400, 00 + 16920, 00). Разом із тим, вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за пенею в розмірі 4700 грн. 00 коп. за Кредитним договором №30754-04/2024, суд виходить із того, що Законом України\~№2120-IX\~від 15.03.2022 року, який набрав чинності 17.03.2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Цим же Законом України №2120-IX від 15.03.2022 року Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Отже, норми пункту 6-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» були близькими за своїм сутнісним змістом положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відтак, упродовж періоду з 17.03.2022 року по 24.12.2023 року одна і та ж сфера суспільних відносин водночас була врегульована однопредметними нормативними правовими актами. Частиною 2\~ст.4\~ЦК України\~визначено,\~що основним\~актом цивільного\~законодавства України\~є Цивільний\~кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. У\~Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012\~вказано: «Згідно з правовою позицією Конституційного Суду Україниконкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному\~(абзац п`ятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп). Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального\~закону\~положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу». Отже, хоча\~ Закон України \~№3498-IX\~від 22.11.2023 року прийнятий пізніше, проте\~статтею 4 ЦК України\~встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до\~Конституції України\~та\~ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до\~Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж\~ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до\~ЦК України, які мають розглядатися одночасно. \~Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до\~ЦК України\~подані не були, то з огляду на положення\~статті 4 ЦК України\~та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший\~закон\~скасовує попередній») у цій ситуації неможливе. Отже, зазначення у\~ЦК України\~про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього\~Кодексу\~є достатньою підставою вважати, що норма\~ЦК України\~превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми\~закону\~можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням\~ЦК України. Разом з тим, при існуванні складної змістової колізії застосуванню підлягають норми того нормативно-правового акта, який повно та точно врегульовує конкретні правовідносини, містить чіткі та зрозумілі положення, які забезпечують передбачуваність законодавства та відповідають законним очікуванням суб`єктів правовідносин. Аналіз навдених вище нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що саме норми\~ЦК України\~(чинні на момент виникнення спірних правовідносин) найбільш повно та точно врегульовували цивільні правовідносини щодо звільнення позичальників, у тому числі за договором споживчого кредиту, у період дії в Україні воєнного стану від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. Такі висновки суду опосередковано узгоджуються із правовою позицією, сформульованою у пунктах 14-22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021\~року у справі № 334/3161/17. Суд вважає, що оскільки вказана заборгованість за пенею нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то позичальник на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняється від обов`язку її сплати на користь кредитодавця, унаслідок чого вона підлягає списанню кредитодавцем. З огляду на викладене, у задоволенні позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за пенею в розмірі 4700 грн. 00 коп. за Кредитним договором №30754-04/2024 необхідно відмовити. З тих самих підстав із відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №30936-04/2024 за тілом кредиту в сумі 6000 грн. 00 коп. та за відсотками в сумі 10800 грн. 00 коп. (6000, 00 (тіло кредиту) : 100 Х 1, 5 (процентна ставка за день) Х 120 (кількість днів строку кредитування)), а разом - 16800 грн. 00 коп. Водночас не підлягає стягненню із відповідача на користь позивача неустойка в розмірі 12000 грн. 00 коп. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 43120 грн. 00 коп. (26320, 00 + 16800, 00). За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову становить 59820 грн. 00 коп. За наслідками розгляду справи суд стягнув із відповідача на користь позивача 43120 грн. 00 коп., тобто позовні вимоги були задоволені в розмірі 72, 08% (43120, 00: (59820, 00: 100). З огляду на викладене, на користь позивача із відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1746 грн. 06 коп. (2422, 4 : 100 Х 72, 08).

Outcome: partial