Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У квітні 2025 року представник Виконавчого комітету Кропивницької міської ради в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказав, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Представниками управління з питань захисту прав дітей, Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Кропивницького міського центру соціальних служб, 25 березня 2025 року відвідано родину, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Виявлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] . В квартирі дуже брудно, умови для проживання, виховання та розвитку дитини не створені, в кімнатах відчувався сильний сморід. Постільна білизна відсутня, дитячі речі брудні, розкидані по кімнаті, продукти харчування та приготована їжа відсутні. [PERSON] мав занедбаний вигляд, брудний. Під час бесіди мати повідомила, що не працює, кошти на утримання дитини дають знайомі, крім того вона перебуває на замісній терапії внаслідок вживання опіоїдів. За результатами проведення акту оцінки рівня безпеки дитини рівень безпеки [PERSON] оцінено за ознакою «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини від матері. Дитину вилучено з родини та влаштовано до комунального закладу «Центр-соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Виконавчим комітетом Кропивницької міської ради прийнято рішення від 09 квітня 2025 року № 317 «Про негайне відібрання дитини». Крім того, відповідач позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказано, що зазначені обставини свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, вказує на злісність їх невиконання, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. За таких обставин, позивач просив відібрати у матері відповідача дитину без позбавлення її батьківських прав, передати дитину на опікування Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 01 травня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Представник Виконавчого комітету Кропивницької міської ради подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, провести судове засідання без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяв, клопотань до суду не надавала, правом подання відзиву не скористалась. Представник третьої особи у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що дитина має зовнішні ознаки недогляду, низький рівень гігієни дитини у зв`язку з недоглядом та занедбаністю, поруч з дитиною відчувається неприємний запах, дитина одягнута у брудний одяг, наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням, відсутня приготовлена їжа та продукти харчування, помешкання, в якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання. Рівень безпеки дитини оцінено як «дуже небезпечно». Члени комісії прийшли до висновку щодо вилучення дитини від матері. Згідно акту обстеження умов проживання від 25 березня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , де проживає відповідач з сином, в кімнаті дуже брудно, меблі пошкоджені, стіни обдерті, підлога брудна, захламлена брудними речами та мотлохом, продукти харчування та приготовлена їжа відсутні. Виконавчий комітет Кропивницької міської ради прийняв рішення № 317 від 09 квітня 2025 року щодо відібрання дитини у матері та звернення до суду з позовом про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав у матері. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Відповідно ст. 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, не здійснює належного догляду за сином, неспроможня забезпечити необхідних умов для нормального життя та розвитку дитини. Відповідачем не надано доказів про неможливість виконання батьківських обов`язків з незалежних від неї причин, тому в інтересах дитини суд вважає можливим відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері без позбавлення її батьківських прав. Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків, як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до вимог статей 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що при відібранні дитини від матері не позбавляє її обов`язку утримувати свою дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved