Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

22.07.2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, яка обґрунтована тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 48.7 та. розташована на території Широківської (колишня назва Червонодолинської) сільської Ради в межах радгоспу «Промінь» для ведення селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на землю виданого 16 жовтня 1992 року на підставі рішення Снігурівської районної Ради народних депутатів 02.10.92 р.ХІІс. ХХІс, копія якого додається до заяви. Оригінал цього Державного акту знаходиться у заявниці. Однак в даному державному акті міститься помилка в написанні імені заявниці - власниці земельної ділянки, а саме в Державному акті ім`я заявниці зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Наразі заявниця звернулась до землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації з присвоєнням кадастрового номера належній їй земельній ділянці та державної перереєстрації права власності в нових Державних реєстрах права власності на нерухоме майно, однак отримала відмову через помилку в написанні її імені в правовстановлюючому документі -Державному акті на право власності на землю виданому 16 жовтня 1992 року на її ім`я. Для подальшого розпорядження своєю земельною ділянкою їй необхідно встановити, що Державний акт на право власності на земельну ділянку дійсно належить заявниці адже її ім`я в ньому і в паспорті різняться. Факт належності заявниці цього Державного акту на право власності на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, пенсійним посвідченням та Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, а також свідки в суді підтвердять даний факт. Отримати новий Державний акт з виправленим іменем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Під твердження права власності на земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно. Причини неявки невідомі. Враховуючи положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи, а саме: копія паспорту заявника, копія картки платника податків заявника, копія листа відділу № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області № 518/22-25 від 22.05.2025, копія свідоцтва про народження заявника, копія пенсійного посвідчення заявника, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, копія Державного акту на право приватної власності на землю на ім`я заявника, підтверджують факт неправильності запису в Державному акті на право приватної \~власності на\~землю,\~площею 48.7\~га.\~розташовану на\~території Широківської\~(колишня\~назва Червонодолинської)\~сільської Ради\~в межах\~радгоспу «\~Промінь» для\~ведення селянського\~господарства виданий\~на підставі\~рішення Снігурівської\~районної Ради\~народних депутатів\~02.10.92\~р.ХІІс.\~ХХІс на ім`я [PERSON] , в частині написання ім`я заявниці. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, встановити факт неправильності написання ім`я [PERSON] в Державному акті на право приватної власності на землю та підтвердити його належність заявниці.

Outcome: approved