Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить усунути перешкоди у праві користування житловим будинком, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказано, що з 16.09.2015 [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі\~ з відповідачем, [PERSON] .. Під час шлюбу вони проживали однією сім`єю в її будинку за адресою [ADDRESS] . Будинок за вказаною адресою належить їй на праві власності на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07.02.2012 у справі №2-116/12 та ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 30.03.2012 у справі №2323/888/2012. Шлюб між ними було розірвано, згідно з рішенням Шполянського районного суду Черкаської області у справі №710/1257/23. На теперішній час відповідач продовжує проживати в її будинку та відмовляється добровільно знятись з місця реєстрації. Подальше перебування колишнього чоловіка, [PERSON] , у будинку є неможливим. Будинок невеликий, кімнати прохідні, в одній з яких проживає її бабуся, другу кімнату на даний час фактично займає відповідач. Вона не може проживати з відповідачем у одному будинку, оскільки вони не є подружжям, що у свою чергу перешкоджає їй володіти і користуватись власним майном. Крім того, вона зустрічається з іншим чоловіком, з яким має намір зареєструвати шлюб та їм потрібне місце проживання. Тому у зв`язку з вище викладеним, вона вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права.\~ Відповідно до ухвали суду від 17.04.2025 заяву залишено без руху. Заявою від 24.04.2025 позивачем усунуто недоліки. Відповідно до ухвали суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі. Відповідно до ухвали суду від 11.06.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що відповідач зареєстрований у будинку, який належить позивачці та самостійно не знімається з реєстрації у ньому. На теперішній час відповідач не проживає у будинку, однак, оскільки він у ньому зареєстрований, то може прийти та проживати у ньому, що буде порушувати права позивачки. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши представника позивачки, свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини. Відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована в с. Лозуватка ( а.с. 6-7). Відповідно до заповіту від 23.01.2009 [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] , [INFO] , заповіт посвідчений Дубиком О.А., секретарем Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області ( а.с. 12). Право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 07.02.2012 у справі №2-116/12, та Витягом про державну реєстрацію прав №34065219 від 08.05.2012 ( а.с. 17-18, 19-20 22). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного\~ типу за адресою: [ADDRESS] , будинок має площу 68,00 м2. Відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 30.10.2023 ( набрало законної сили 30.11.2023), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано ( а.с. 13-15). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №322, виданої 04.07.2024 Виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] ( власник), [PERSON] ( баба) та [PERSON] ( співмешканець) ( а.с. 16). \~ \~ \~ \~Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Право користування чужим майном врегульовано статтями 401-406 ЦК України. У частині першій статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. У частині першій статті 402 ЦК України зазначено, шо сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Так сервітут припиняється у разі, зокрема припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Виходячи з порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України, положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказувала , що відповідач після розірвання шлюбу продовжує проживати у належному їй будинку, чим створює їй перешкоди у користуванні майном. Разом із тим, у судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований та не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується змістом відповіді Шполянської міської ради ОТГ від 23.04.2025 № 01-43/2957, відповідно якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.31). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є сестрою позивачки, та [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, пояснили, що [PERSON] проживає в Іспанії. [PERSON] не проживає у будинку позивачки з часу розірвання шлюбу. Позивачка звернулась до суду з метою зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки останній сам цього не зробив. Таким чином, позивачкою не доведено, яким чином відповідач перешкоджає їй у користуванні житловим будинком, а від так і про порушення свого права користування власністю. Сама по собі реєстрація відповідача у будинку позивачки не створює перешкоди у користуванні майном. Зі змісту позову, пояснень свідків та представника позивача вбачається, що метою звернення до суду є зняття відповідача з реєстрації місця проживання у будинку позивачки. Порядок зняття з місця проживання урегульований постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», відповідно до п.50 якої\~зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі зокрема заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6. За встановлених обставин, суд виснував про необгрунтованість позовних вимог, а від так і відсутність підстав для їх задоволення немає. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed