Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 31 грудня 2021 року між ним та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується розпискою відповідача, згідно якого відповідач взяв у нього в борг гроші в сумі 1500 доларів США, які обіцяв повернути до 28 березня 2022 року, зі сплатою 10% від суми позики, але кошти своєчасно не повернув. На неодноразові прохання позивача відповідач в добровільному порядку до цього часу борг не повернув, тому позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики в розмірі 68361 гривня 55 копійок, а також сплачені судові витрати по справі: судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить справу розглянути без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 31 грудня 2021 року позивач та відповідач уклали договір позики грошових коштів(а.с.6), згідно умов якого відповідач взяв у позивача в борг гроші в розмірі 1500 доларів США, які зобов`язався повернути до 28 березня 2022 року, зі сплатою 10% від суми позики, про отримання вказаної суми відповідач написав розписку. Однак, до дня пред`явлення позову відповідач борг не повернув, на неодноразові пропозиції позивача виконати боргові зобов`язання не реагуває. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були переданні йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором. Як вбачається з договору позики грошових коштів від 31.12.2021 року(а.с.6), [PERSON] передав [PERSON] гроші в сумі 1500 доларів США, що в перерахунку на національну валюту з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на дату звернення до суду 05.03.2025 року становить 41,4313*1500 = 62146 гривень 95 копійок. Передбачені 10 відсотків від суми позики згідно умов договору позики становлять 150 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ дорівнює 41,4313*150 = 6214 гривень 60 копійок, які відповідач зобов`язався повернути до 28 березня 2022 року. На день розгляду справи судом сума позики позивачу не повернута, що свідчить про неналежне виконання відповідачем умов договору, а тому позов в частині стягнення грошових коштів в сумі 1500 доларів США, що на день пред`явлення позову становить 62146 гривень 95 копійок, підлягає задоволенню. Відповідач також не сплачував проценти за користування позикою. Згідно ст.536 Цивільного кодексу України, за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний\~сплачувати проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З урахуванням вищевказаного, сума процентів за договором за користування коштами складає 150 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ дорівнює 6214 гривень 60 копійок, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду, були понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок, що підтверджується платіжною квитанцією. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.525, 536, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

Outcome: approved