Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

У березні 2025 року до суду звернувся позивач [PERSON] з вищезазначеним позовом. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 10 травня 2016 року між сторонами було укладено шлюб. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 25 листопада 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. З того часу [PERSON] проживала окремо за іншою адресою, в іншому місті, піклувалась лише про себе, при цьому, зазначене не обговорювалось та не узгоджувалось між колишнім подружжям. Спільні діти з листопада 2021 року зареєстровані та проживають разом з батьком. З того часу позивач самостійно виховує дітей та повністю їх утримує, що можуть підтвердити свідки. Відповідачка у вихованні та забезпеченні дітей участі не приймає, не цікавиться їх успіхами у навчанні, їх духовним та фізичним розвитком. За місцем проживання позивача та дітей сторін [PERSON] було створено всі умови для проживання та розвитку дітей, які мають окремі кімнати, облаштовані всім необхідним для навчання та відпочинку. Усі питання щодо медичного обслуговування та в разі необхідності, лікування, позивач завжди вирішує сам та відвідує сімейного лікаря з дітьми за необхідності, стежить за виконанням необхідних щеплень дітей, самостійно займається підготовкою дітей в школі, позакласним навчанням та до майбутнього дорослого життя. Мати [PERSON] за майже два навчальні роки в школі не зверталася ні до класного керівника, ні до асистента учителя сьомого класу щодо навчання чи умов перебування дитини в навчальному закладі. А саме батько бере безпосередньо участь у вихованні дитини, у засіданні батьківських класних зборів, разом зі своєю матір`ю (бабусею дітей) цікавиться успішністю та проблемами дитини. За словами класного керівника [PERSON] не виявляє бажання спілкуватися з матір`ю, не йде, навіть, на контакт. Постійні розмови про тата, а також виготовлення та придбання подарунків вказує, що тато для дитини є незаперечним авторитетом. Батько, який проживає разом з дітьми, постійно опікується [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться його навчанням. Діти, які знаходяться на утриманні батька, забезпечені всім необхідним для навчання і всебічного розвитку. Мати періодично спілкується з сином, рідко відвідує навчальний заклад. Ураховуючи той факт, що [PERSON] вихованням, утриманням дітей не займається, позивач та неповнолітні діти взагалі не спілкуються з відповідачкою, тому постало питання щодо встановлення факту самостійного утримання та виховання дітей самим батьком з метою подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, для реалізації різних соціальних цілей без необхідності щоразу звертатись до матері для отримання її згоди, в тому числі щодо переміщення, здійснення медичних втручань, за потреби, на вступ на навчання, для одноосібного звернення до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах дітей, мати право на одержання державної допомоги, як батька одинака, оскільки, матір дітей не приймає участі у їх вихованні, та реалізації своїх прав як особи, яка самостійно виховує дитину, для отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Оскільки мати дітей самоусунулась від їх утримання та виховання, позивач самостійно займається їх вихованням та утриманням, забезпечує дітей матеріально та піклується про них, має житло, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дітей. Позивач, як батько, належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує доньку та сина усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, піклується про стан здоров`я, цікавиться їх успіхами, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу, тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дітей разом з ним, чи негативно впливали на їх виховання та розвиток. Ураховуючи викладене, а також те, що позивач має матеріальну можливість для утримання двох неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи, створив для дітей належні побутові умови для проживання, забезпечив їм належне медичне обслуговування, займається їх вихованням та утриманням без участі матері, те, що діти проживають постійно з батьком більше трьох років, оскільки мати проживає в іншому населеному пункті, своє місце проживання не повідомляє, у вихованні та утриманні участі неповнолітніх дітей не приймає, як мати належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дітей, що свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню та утриманню, тому виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дітей, беручи до уваги їх неповнолітній вік, а також те, що діти проживають з позивачем у звичних для них умовах, а отже дітей до досягнення повноліття не можна позбавити єдиного піклувальника, необхідно встановити факт самостійного виховання спільних дітей сторін. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 21 березня 2025 року у справі відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання на 06 травня 2025 року та постановлено здійснювати виклик відповідачки шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 06 травня 2025 року підготовче засідання було відкладене на 26 травня 2025 року. Ухвалою суду від 26 травня 2025 року було відмовлено у клопотанні відповідачки про зупинення провадженні у справі та відкладено підготовче засідання на 09 червня 2025 року. 09 червня 2025 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 24 липня 2025 року. У зв`язку із необхідністю з`ясування думки діти з приводу даного спору судове засідання було відкладене на 20 серпня 2025 року. Позиція учасників судового процесу У судовому засіданні 24 липня 2025 року позивач [PERSON] зазначив, що діти проживають з ним і перебувають на його повному матеріальному утриманні. Однак після того, як він повідомив відповідачку, що планує подати даний позов, вона відкрила дітям банківські картки, на які періодично, можливо раз у місяць пересилає кошти. Щодо спілкування відповідачки з дітьми зазначив, що один раз на три - чотири місяці вона спілкується з сином [PERSON] , коли з`являється. З донькою [PERSON] відповідачка не спілкується. Представниця позивача - [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 24 липня 2025 року не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а. с. 116). У письмовому клопотанні від 09.06.2025 просила розгляд даної справи проводити за її відсутності. Щодо позову зазначила, що вихованням дітей на даний час займається дійсно позивач [PERSON] . Спору щодо виховання дітей у них немає. На даний час вона перебуває на службі у Збройних Силах України, проте періодично при зміні пори року забезпечує дітей одягом, також дітям відкриті карткові рахунки, на які вона постійно надає кошти на особисті потреби, купує і передає дітям подарунки. Зазначила, що має заперечення у питанні формулювання позову: «для отримання допомоги як батько одинак», проте підтверджує позов частині проживання та утримання дітей» (а. с. 115). Представник третьої особи - Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування, у судове засідання не з`явився , до суду 24 липня 2025 року надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а. с.124 - 125). Представник третьої особи - [INFO] у судове засідання 24 липня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі (а. с. 119). У судовому засіданні 20 серпня 2025 року представниця Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування, [PERSON] , суду повідомила, що дана ситуація органу опіки та піклування відома, дітьми займається батько, а мати займала активну громадську позицію, була старостою у селі, потім вступила до лав ЗСУ. Діти хочуть проживати з батьком, а тому вона позов повністю підтримує та просить його задовольнити. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9, 10). Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року шлюб, зареєстрований 10 травня 2016 року, між сторонами було розірвано (а.с. 11-12). Згідно з довідками від 04 червня 2024 року № 01.4-05/100 та від 11 лютого 2025 року № 10-093/147, виданими Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 14). Також у довідці від 04 червня 2024 року № 01.4-05/100 зазначено, що на утриманні [PERSON] перебувають діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно характеристики на учня 3 класу Піщанського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Решетилівської міської ради Пазущана І.О. батько [PERSON] , який проживає разом із дітьми, постійно опікується сином, приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться його навчанням. Діти, які перебуваються на його утриманні, забезпечені всім необхідним для навчання та всебічного розвитку. Мати [PERSON] періодично спілкується з сином, рідко відвідує навчальний заклад. [PERSON] проходить службу в лавах ЗСУ (а.с. 15). Відповідно до характеристики на ученицю 7 класу Піщанського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Решетилівської міської ради [PERSON] разом зі своїм неповнолітнім братом [PERSON] проживає в одній сім`ї разом з батьком, дідусем та бабусею в с. Нова Михайлівка. Безпосередню участь у вихованні дитини бере батько [PERSON] , на що вказує його участь у батьківських зборах, допомога в організації та проведенні походів вихідного дня для учасників туристичного гуртка, членом якого є [PERSON] . Також на прохання класного керівника та учителя математики батько неодноразово підвозив дочку на конкурси, олімпіади тощо. Також вихованням [PERSON] займається її бабуся [PERSON] . За майже два навчальних роки мати [PERSON] не зверталася ні до класного керівника, ні до асистента учителя сьомого класу щодо навчання чи умов перебування дитини в навчальному закладі. За словами класного керівника [PERSON] не виявляє бажання спілкуватися з матір`ю, не йде навіть на контакт (а.с. 16). 24 липня 2025 року від Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування, надійшли письмові пояснення у яких міститься посилання на Акт обстеження умов, який складений 17.06.2025, яким встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Діти забезпечені всім необхідним для повноцінного виховання та розвитку. Тобто даним актом підтверджено належне виховання дітей позивачем. Крім того, відповідно до листа Центру надання соціальних послуг Решетилівської міської ради від 20.06.2025 №01-76/540 родина [PERSON] , як сім`я, яка знаходиться в складених життєвих обставинах не перебувала і не перебуває. Ураховуючи викладене, Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] для забезпечення якнайкращих інтересів дитини (а. с. 127 - 129). Згідно акту обстеження житлово - побутових умов [PERSON] , проведеного начальником служби у справах дітей Гмирею Ю.А. та завідуючою відділення соціальної роботи ЦНСП, проведеного 17.06.2025 за адресою: [ADDRESS] , будинок газифікований, електрофікований, є водопостачання та водовідведення. В будинку зроблений сучасний ремонт, він повністю умебльований та оснащений побутовою технікою. В будинку чисто, прибрано, ведеться підсобне господарство. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] - батько, [PERSON] , [INFO] - бабуся, [PERSON] , [INFO] , чоловік бабусі, [PERSON] , 28.12.2012, [PERSON] - 10.06.2016. Діти мають дружні та довірливі стосунки з батьком та забезпечені всім необхідним для повноцінного проживання, виховання та розвитку (а. с. 130). Відповідно до листа Центру надання соціальних послуг Решетилівської міської ради від 20.06.2025 №01-76/540 родина [PERSON] , в якій виховуються малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як сім`я, яка знаходиться в складених життєвих обставинах не перебувала і не перебуває, послуга соціального супроводу не надавалася. До даного листа також була долучена копія висновку оцінки потреб сім`ї (а. с. 131, 132). З поданих відповідачкою у підготовчому засіданні 06 травня 2025 року доказів у установлено наступне. Так, згідно з витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] від 09.10.2024 №289 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків до місця дислокації військової частини [NUMBER] в районі виконання завдань оперативно - тактичного угрупування « [INFO] » солдата [PERSON] , призвану на військову службу за контрактом на посаду солдата резерву взводу солдатів резерву 309 запасної роти, з 09 жовтня 2024 року зарахувати до списків особового складу на всі види забезпечення військової частини [NUMBER] (а. с. 72). Відповідно до витягу із журналу бойових дій від 18.04.2025 [NUMBER] обр ТрО № 56т по ЖОЖ № 32 від 03.12.2024 року підрозділи частини продовжують виконувати бойові завдання у визначеній смузі оборони. Уточнено. Бойове розпорядження командира [NUMBER] окремої бригади територіальної оборони № 1480/2/5/43/БР-дск від 16.01.2025 року. Начальнику логістики - заступнику командира [NUMBER] обр [PERSON] [NUMBER] об ТрО (а. с.73). Згідно витягу з бойового розпорядження командира [NUMBER] окремої бригади територіальної оборони №1480/2/5/43ТрО з метою перевірки у підпорядкованому батальйоні організації належного гарячого харчування і підтримки бойової готовності особового складу, які виконують бойові завдання, було наказано, зокрема, діловоду продовольчої служби солдату [PERSON] вибути на перевірку до [NUMBER] об ТрО (а. с. 74). Також, у судовому засіданні 24 липня 2025 року були допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомила, що із позивачем вона перебуває у дружніх стосунках та спілкуються. Діти сторін проживають з 2021 року разом з батьком в його будинку та перебувають на його утриманні. Чи щось купує відповідачка своїм дітям їй не відомо. Востаннє вона спілкувалася з нею приблизно чотири роки тому. [PERSON] , дитина сторін, колись казала їй, що з матір`ю вона не спілкується. Свідок [PERSON] , мати позивача, суду повідомила, що діти проживають весь час разом з нею та батьком. Мати дітей - [PERSON] спілкується тільки з сином [PERSON] , а з донькою вона не спілкується. Домашні завдання з дітьми робить вона, а її син готує дітей до школи. Щодо відповідачки свідок повідомила, що вона змінила багато місць роботи, і у вихідні, коли була можливість спілкуватися з дітьми, вона перебувала то на концертах, то на туристичних зборах. Востаннє [PERSON] брала [PERSON] на кілька годин, а щоб діти у неї ночували, то такого не було. Їй відомо, що [PERSON] зробила дітям банківські карти і скидає на них періодично якісь кошти, але зробила вона це після подачі позивачем позову до суду. Свідок [PERSON] суду повідомив, що знає цю сім`ю з їх одруження, оскільки їхні будинки є сусідніми. З самого початку вони справляли враження благополучної сім`ї, однак що потім сталося та чому вони розлучилося йому не відомо. Діти проживають разом з батьком, який їм постійно приділяє час. А матір дітей [PERSON] він востаннє бачив давно, але коли саме пригадати не зміг. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є класним керівником доньки позивача [PERSON] , яка з шостого класу навчається у Піщанському ЗЗСО. Вероніка навчається дуже гарно, одна з найкращих у рейтингу по електронним щоденникам. З приводу дитини він спілкується з її батьком, який постійно допомагає у всіх шкільних питаннях. Зазначив, що для дитини батько є авторитетом. Матір дитини він не знає, з приводу доньки вона до нього не зверталася. У судовому засіданні 20 серпня 2025 року суд за участю психолога [PERSON] заслухав думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , який повідомив, що востаннє бачився з мамою - [PERSON] приблизно в червні 2025 року, а до цього, коли мама була старостою в с. Нова Михайлівка, бачилися кожен день, інколи вона купувала йому подарунки. Також вони іноді спілкуються по телефону, при цьому мама запитувала як його справи в школі і взагалі. Мама відкрила їм із сестрою банківські картки, на які періодично скидає гроші. До мами він відноситься добре, як і вона до нього. Також у судовому засіданні 20 серпня 2025 року суд за участю психолога [PERSON] заслухав думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що востаннє спілкувалася з мамою - [PERSON] близько чотирьох років тому. Ймовірно у 2024 році [PERSON] зробила їм з братом банківські картки, на які періодично скидає кошти, приблизно 3 - 5 тисяч на місяць. Щодо її відносин з [PERSON] [PERSON] повідомила, що на даний час вони не спілкуються, тобто відносин немає ніяких. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно частин першої - третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини матір`ю необхідне існування обставин, у силу яких обсяг прав батька обмежується або припиняється. Для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно їх виконує (пункти 73-74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22). У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначала, що доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Звертаючись до суду із даним позовом позивач просив встановити факт самостійного виховання дітей, як підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Судом установлено, що шлюб між сторонами розірвано, малолітні діти проживають разом із батьком, відповідачка [PERSON] проходить службу в лавах Збройних Сил України. Однак, на думку суду, дана обставина, а також розірвання шлюбу та фактичне проживання дітей з позивачем не доводять факт відсутності участі матері у вихованні та утриманні дітей. Крім того проходження відповідачкою [PERSON] військової служби у військовій частині [NUMBER] унеможливлює повноцінному виконанню відповідачкою батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей. Таким чином, судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що мати дітей - [PERSON] позбавлена фактичної змоги виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно в її діях відсутня винна поведінка щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили те, що діти проживають з батьком та всіма питаннями з приводу навчання та виховання дітей займається виключно він. Проте вказана обставина не спростовує участь матері в матеріальному утриманні дітей, що було установлено в ході розгляду даної справи. Згідно частини 4 статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 цієї статті). Письмові пояснення органу опіки та піклування вказують на належне виховання та утримання дітей позивачем, однак відомості про те, що відносно [PERSON] існують об`єктивні обставини, які перешкоджають їй виховувати та утримувати дитину в матеріалах справи, зокрема у письмових поясненнях органу опіки та піклування, відсутні. А тому суд вважає письмові пояснення органу опіки та піклування такими, що не може бути підставою для визнання судом факту самостійного виховання та утримання дітей батьком без участі матері. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Тобто при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Суд зазначає, що діти сторін, думка яких з`ясовувалася у судовому засіданні, підтвердили участь матері в їх матеріальному забезпеченні, оскільки вона періодично надсилає грошові кошти на банківські картки дітей. При цьому син сторін - [PERSON] зазначив, що з матір`ю він бачився майже щодня за час її проживання у селі Нова Михайлівка Полтавського району Полтавської області, а зараз періодично зустрічаються та спілкуються за допомогою месенджерів, та підтвердив їх гарні стосунки і на даний час. Інша дитина сторін - [PERSON] , з матір`ю не спілкується через особисті образи, однак підтвердила факт надсилання коштів на банківські картки. За таких умов встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей позивачем могло б мати негативні наслідки для їх матері, що не є необхідним за установлених обставин та не відповідатиме інтересам дітей. Таким чином, заслухавши позивача, його представницю, свідків та малолітніх дітей сторін, дослідивши наявні докази в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей батьком без участі матері є необґрунтованими та спростовуються установленими обставинами у даній справі. А тому у задоволенні позову слід відмовити. Щодо судових витрат Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з квитанцією до платіжної інструкції № 0.0.4256196469.1 від 17 березня 2025 року, [PERSON] сплатив 1211,20 грн судового збору за звернення до суду із даним позовом (а. с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 38). Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд покладає понесені судові витрати на позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed