Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

05 березня 2025 року до суду звернувся адвокат Карнарук А.В. в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , в якому прохав: Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Даньшиної Аліни Віталіївни від 13.06.2023 року № 67990322, на підставі якого здійснено запис про право власності [PERSON] на гараж № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] в ОК «Автогаражний колектив «Надія», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 156-а, та скасувати реєстрацію права власності № 50601984 з одночасним припинення за [PERSON] право власності на вказаний гараж та закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав: 2748391153080. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 968,96 грн. та витрати на правничу допомогу 20 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що право власності на спірний гараж було зареєстроване за ним 18.03.2021 приватним нотаріусом Луговою Л.П. на підставі довідки кооперативу та інших документів. Незважаючи на це, 13.06.2023 року державний реєстратор Даньшина А.В. повторно зареєструвала право власності на цей самий об`єкт за відповідачем [PERSON] , що суперечить п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, постановою Полтавського апеляційного суду від 19.02.2025 скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2022, яким було визнано право власності за [PERSON] на цей гараж, та відмовлено йому у позові. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 березня 2025 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 29 травня 2025 року здійснено перехід до розгляду даної справи в порядку загального провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03 липня 2025 року закрито підготовче судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 18\~березня 2021\~року державним реєстратором приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Луговою Лідією Петрівною було зареєстровано за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Надія», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 156-а. Підставою для державної реєстрації стала довідка № 2 видана 25 лютого 2021 року Обслуговуючим кооперативом «Автогаражний колектив «Надія» та інші подані [PERSON] документи, підстава внесення запису до реєстру: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57155940 від 18 березня 2021 року. Зазначена інформація підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 248813673 від 18 березня 2021 року. В послідуючому, Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2022 року у справі № 554/2296/22 (провадження № 2/554/2133/2022) було визнано за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] в Обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Надія», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 156-а. В подальшому,\~державним реєстратором\~Виконавчого комітету\~Терешківської сільської\~ради Полтавського\~району Полтавської\~області Даньшіною\~Аліною Віталіївною\~було прийнято\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обмежень,\~індексний номер:\~67990322\~від 13\~червня 2023\~року на вказаний гараж за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 335446577 від 13 червня 2023 року. Таким чином, 13.06.2023 державним реєстратором Даньшиною А.В. прийнято рішення № 67990322 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за [PERSON] на той самий об`єкт, про що внесено запис № 50601984. Постановою Полтавського апеляційного суду від 19.02.2025 у справі № 554/2296/22 скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2022, яким визнавалось право власності за [PERSON] , та відмовлено йому у задоволенні позову. Надаючи оцінку змісту та характеру спірних правовідносин, що склалися між сторонами, предмету їх правового регулювання, зважаючи на підстави та предмет спору, суд виходить із наступного. Відповідно до частини 2\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень |та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до частин першої та другої\~статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови у державній реєстрації є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Державний реєстратор, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 10 цього Закону, зобов`язаний встановити відповідність поданих документів вимогам законодавства та відсутність суперечностей з уже зареєстрованими правами. Оскільки на момент реєстрації права за відповідачем 13.06.2023 у Реєстрі вже було зареєстровано право власності за позивачем, державний реєстратор зобов`язаний був відмовити у реєстраційних діях. Частина 6 ст. 14 Закону передбачає, що у разі наявності в Реєстрі двох розділів на один об`єкт закривається пізніше відкритий розділ. Таким чином, відкритий розділ за відповідачем підлягає закриттю, а запис про право скасуванню. Суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 у справі № 826/6720/17 та Верховного Суду у постанові від 16.06.2021 у справі № 200/11374/18, відповідно до яких спір про скасування запису щодо державної реєстрації речового права на майно є цивільно-правовим та розглядається за правилами ЦПК України. Згідно зі ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право власності є непорушним. Незаконне або помилкове втручання в це право підлягає усуненню. Згідно ч. 1\~ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1\~ст. 316 ЦК України). Частиною першою\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями\~ст. 328 ЦК України\~передбачено право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом пункту 10 ч.2\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved