Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Від ТОВ "1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ"\~до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 73691728 від 20.12.2024 у розмірі 20\~370\~грн 00\~коп., яка складається з: 12 000 грн 00 коп. - заборгованість за основним боргом; 810 грн 00 коп. - заборгованість по процентам за користування; 5 760 грн 00 коп. - заборгованість по відсоткам за понадстрокове користування; 1 800 грн 00 коп. - заборгованість за комісією; стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у розмірі 3\~028 грн 00\~коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 100 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.12.2024 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73691728. Відповідно до п. 2.1. Договору кредиту, за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на: погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Відповідно до п. п. 2.2. договору кредиту, кредитодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 12\~000 грн 00 коп. на строк 30 днів, із відповідною фіксованою процентною ставкою 0,225% в день, яка діє протягом строку Договору. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (пеня) за день, сторонами відповідно до умов п. п. 2.4. договору становить 4,0% в день. Комісія складає 15% від суми наданої Позики, що у гривневому еквіваленті складає 1 800 грн 00 коп. Позичальником під час укладення договору кредиту № 73691728 пройдено ідентифікацію, шляхом використання Системи BankID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті TOB "MyCredit", який відповідач отримав на зазначений номер телефону, підписано (акцептовано) пропозицію про укладення договору кредиту (оферти), графік платежів, підтверджено укладення договору кредиту, отже Договір кредиту № 73691728 від 20.12.2024 укладено відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка, комісія та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Договорі кредиту, який містить електронний підпис відповідача з одноразовим ідентифікатором. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором кредиту № 73691728 від 20.12.2024, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 20 370 грн 00 коп., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 12\~000\~грн 00 коп.; заборгованості за несплаченими процентами - 810 грн 00 коп.; заборгованості за несплаченими процентами на прострочену позику - 5 760 грн 00 коп.; заборгованості за комісією - 1 800 грн 00 коп. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість, стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.06.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 21.07.2025. 21.07.2025 за клопотанням відповідача судовий розгляд відкладено на 06.08.2025. 06.08.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Ушакевич М. П. у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідача. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №\~73691728 від 20.12.2024, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспорта споживчого кредиту до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту), Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ\~"1\~Безпечне агентство необхідних кредитів", довідки про укладення договору (ідентифікацію), довідки № КД-000028486/ТНПП від 09.05.2025, підтверджується, що 20.12.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено кредитний договір у розмірі 12 000 грн 00 коп., на строк 30 днів, з відповідною фіксованою процентною ставкою 0,225% на день (а. с. 7-26). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", свідоцтві про реєстрацію фінансової установи ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (а. с. 27, 31, 32). Згідно розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №\~73691728 від 20.12.2024, наявна заборгованість у розмірі 20\~370\~грн 00\~коп., яка складається з: заборгованості за\~основним боргом\~-\~12\~000\~грн\~00\~коп.;\~заборгованості за\~несплаченими процентами\~-\~810\~грн 00\~коп.;\~заборгованості за\~несплаченими процентами\~на прострочену\~позику -\~5\~760\~грн 00\~коп.;\~заборгованості за\~комісією -\~1\~800\~грн 00\~коп.(а. с. 28-30). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів, комісії. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)\~припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За загальними правилами, що випливають з положень статей 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в тому числі, вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки. Позивачем надано\~докази виникнення\~між сторонами\~правовідносин у\~зв`язку\~укладанням 20.12.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] кредитного договору № 73691728, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Що стосується вимог в частині стягнення нарахованої комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2.4 договору, комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 800 грн 00 коп.) (а. с. 7-13). Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01.01.2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України Про споживче кредитування), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування" від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України Про захист прав споживачів текст статті 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є\~нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Даного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. Пунктом 2.4 кредитного договору № 73691728 від 20.12.2024, підписаного [PERSON] , встановлено комісію за надання кредиту в розмірі 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 800 грн 00 коп.), тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування", отже ці положення договору є нікчемними. Враховуючи, що вимагається до стягнення: 1 800 грн 00 коп. - заборгованість за комісією за пунктом 2.4 кредитного договору № 73691728 від 20.12.2024, щодо якого встановлено нікчемність, належить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ\~"1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів" в частині стягнення заборгованості за комісією. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 73691728\~від 20.12.2024 підлягають частковому задоволенню, а\~саме: з відповідача належить стягнути 18\~570 грн 00 коп., з яких: заборгованості за основним боргом - 12\~000\~грн 00 коп.; заборгованості за несплаченими процентами - 810 грн 00 коп.; заборгованості за несплаченими процентами на прострочену позику - 5 760 грн 00\~коп. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано копії договору № 03-08/2023 про надання правничої допомоги від 03.08.2023; форми акту приймання-передачі справ надання правничої допомоги від 03.08.2023, додаткової угоди № 4 до Договору про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023, та реєстру, акта приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 03-08/2023 від 03.08.2023, платіжної інструкції в національній валюті від 19.05.2025 № 168325 (а. с. 33-44). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial