Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

09.01.2025 року Індутний-Шматько Станіслав Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, просили стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 07.01.2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено. Визнано за [PERSON] у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/4 частку житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки, реєстраційний номер 1901143963231, кадастровий номер 6323155100:02:004:0001. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 2400 гривень. Під час вказаного судового рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені позивачем при розгляді справи та складаються з витрат на правничу допомогу про які було зазначено у позовній заяві. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат залишено без розгляду, у зв`язку з підстав пропуску передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку для подання доказів понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. Постановою Харківського апеляційного суду від 03 червня 2025 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Кегичівського районного суду Харківської області від 16 січня 2025 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 18 серпня 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Доценка Ю.Г. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В обґрунтування клопотання зазначив, що вимоги представника позивача щодо стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн. є не обґрунтованими, значно завищеними та не відповідають обсягу роботи, яка була виконана представником позивача щодо його представництва у розгляді такої категорії справ і фактичному часу, витраченому на таке представництво. Так, фактично участь представника позивача по справі складалася з підготовки позовної заяви до суду, яка мала шаблонний характер, не потребувала значної юридичної підготовки, зважаючи на сталу юридичну практику в подібних правовідносинах і імперативність норм закону про спільність майна подружжя. Окрім клопотань про витребування певних документів судом від відповідача та участі в судових засіданнях в режимі відео конференції зі свого робочого місця, інших дій представником позивача на протязі судового розгляду справи не вчинялося. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial