Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі адвоката Світличної Я.О. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь [PERSON] , в інтересах недієздатної [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання його повнолітньої недієздатної доньки, [PERSON] ( [INFO] ), в розмірі 1/4 від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно із дня пред`явлення цього позову і безстроково. В обґрунтування свого позову зазначила, що позивач, [PERSON] , що діє в інтересах недієздатної особи - є її офіційним опікуном відповідно до рішення Немишлянського (тодішня назва Фрунзенського) районного суду міста Харкова від 19.03.2021р. Позивач є рідною тіткою недієздатної [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи А безстроково, вона хворіє з самого народження (патологія головного мозку) та є недієздатною особою під опікою. Спочатку нею опікувалася мати, [PERSON] , але вона померла [INFO] [PERSON] є батьком недієздатної [PERSON] , це вказано в свідоцтві про народження. Батьки перебували у шлюбі з 28.11.1997р. по 21.12.2010р. Але після розлучення батько у житті доньки участі не приймає, не опікується нею. Тому після смерті матері дівчини опіку на себе взяла тітка, позивач [PERSON] . Внаслідок хвороби [PERSON] не розмовляє та не вміє ходити, потребує постійного догляду та лікування. Елементарні речі щоденного вжитку тягнуть дуже великі суми. До війни та вже більше 3 років війни позивач сама дбала про підопічну племінницю, але їй з кожним роком все важче це робити, особливо зараз, коли ціни на все зросли в декілька разів за останні роки. Батько дівчини, [PERSON] , після розлучення в 2010 році інколи надсилав трохи грошей мамі, але дуже скоро навіть ці крихти перестали надходити. Зараз він ніякої участі ні в чому не приймає, навіть не виходив на зв`язок вже більше 7-8 років. Але він залишається батьком та, відповідно до норм законодавства, має зобов`язання перед недієздатною донькою, якій дуже потрібна хоча б фінансова підтримка. В звязку з чим, позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою судді від 13 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 01.07.2025 від відповідача [PERSON] надійшла заява, згідно якої відповідач зазначив, що він зареєстрований як ФОП, працював у власній швацькій майстерні, в орендованому приміщенні, за адресою: [ADDRESS] . Останні 5 років роботи мало, постійного доходу не має. З 02.04.2025 підприємницьку діяльність взагалі не проводить через пожежу, яка знищила засоби праці за вищезгаданою адресою, внаслідок влучання безпілотника з території РФ. Додаткових джерел отримання доходів не має. Через невизначеність планує реєстрацію ФОП закривати, та шукати інші можливості заробітку. Від сплати не відмовляюсь, та просив суд призначити аліменти у твердій сумі, в розмірі до 3000,00 грн. на місяць. В судовому засіданні представник позивача адвокат Світлична Я.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення стосовно позовних вимог та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони з колишньою дружною прожили 20 років, у них народилася донька. До 18 років він сплачував аліменти. Від допомоги не відмовляється та просив визначити розмір аліментів у фіксованій сумі 3000 грн. але по суті стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини, він не заперечував Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 1997 року. На даний час, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки\~до акта\~огляду медико\~ соціальною\~експертною комісією\~серії 12ААА\~№ 126963\~від 22.07.2016,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є особою\~з інвалідністю\~з дитинства\~та їй\~встановлена перша\~А група\~інвалідності безстроково. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною. У задоволенні заяви [PERSON] в частині призначення її опікуном [PERSON] відмовлено. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.09.2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2021 встановлено опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та призначено [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тобто вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: - один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю; - дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; - цей з подружжя опікується нею; - другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Згідно з статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька відповідача є особою з інвалідністю першої групи А з дитинства безстроково. Проживає з тіткою опікуном, за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Мінімальний розмір призначеної державою допомоги за інвалідністю, є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування, лікування [PERSON] . Відповідач не надав суду підтверджень щодо своєї неспроможності сплачувати аліменти та навпаки погодився з розміром аліментів в частині. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з принципів розумності та справедливості та вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини-інваліда у розмірі - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. Відповідач погодився надати допомогу доньці. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача слід також стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст.141ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved