Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») Шкапенко Олександр Віталійович звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 65\~936,26 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.10.2024 [PERSON] , будучи клієнтом банку, уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101729153718548 щодо надання їй кредиту в розмірі 51\~500,00 грн строком на 60 місяців (до 16.10.2029) з фіксованою процентною ставкою у розмірі 85,00% річних. Позивач зазначає, що банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальниці кредит згідно умов кредитного договору, однак, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, отримавши грошові кошти у користування, відповідачка не повернула кредитодавцю кредит та проценти, не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, порушила умови договору кредитування, унаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту в розмірі 65\~936,26 грн, у тому числі 51\~390,32 грн заборгованості за тілом кредиту, 13\~893,58 грн заборгованості за нарахованими процентами та 652,36 грн заборгованості за пенею. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06.06.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 10:40 год 03.07.2025, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи. Надіслана відповідачці ухвала суду про відкриття провадження у справі повернулась на адресу суду 17.05.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У судове засідання, призначене на 03.07.2025, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. У зв`язку з неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 15.07.2025. У судове засідання 15.07.2025 учасники справи не з`явилися. Судова повістка про виклик відповідачки у судове засідання на 15.07.2025 повернулась на адресу суду 14.07.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з повторною неявкою сторін судове засідання відкладено на 31.07.2025. У судове засідання, призначене на 31.07.2025, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. Судова повістка про виклик відповідачки у судове засідання на 31.07.2025 повернулась на адресу суду 22.07.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з повторною неявкою сторін судове засідання відкладено на 05.08.2025, проте у судове засідання, призначене на 05.08.2025, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 05.08.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин споживчого кредитування. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідачки грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. 19.09.2024 між АТ «А-Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір шляхом ознайомлення з умовами кредитування та підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в «А-Банк» з використанням електронного цифрового підпису відповідачки (а.с. 7-8). У подальшому,\~17.10.2024\~ [PERSON] ,\~будучи клієнтом\~АТ «А-Банк»,\~уклала із\~банком кредитний\~договір №\~АВН0СТ155101729153718548,\~що підтверджується\~копією заяви\~про надання\~послуги «Швидка\~готівка»,\~підписаної електронним\~підписом [PERSON] \~(а.с.\~11-12).\~На підставі\~зазначеної заяви\~сторонами було\~погоджено надання\~банком клієнту\~кредиту в\~розмірі 51\~500,00\~грн зі\~строком кредитування\~з 17.10.2024\~по 16.10.2029\~включно,\~з фіксованою\~процентною ставкою\~85%\~на рік,\~зі встановленим\~мінімальним обов`язковим\~платежем в\~розмірі 3769,51\~грн на\~підставі п.\~5\~паспорта споживчого\~кредиту «Швидка\~готівка»,\~загальна сума\~до повернення\~з урахуванням\~суми кредиту,\~відсотків та\~комісій (загальна\~вартість кредиту)\~становить 224\~373,69\~грн що підтверджується копією паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаного електронним підписом [PERSON] (а.с. 10). Також умовами договору було визначено, що погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 17.10.2024 між АТ «А-Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № АВН0СТ155101729153718548 шляхом ознайомлення з умовами кредитування та підписання відповідачкою заяви про надання послуги «Швидка готівка» (а.с. 11-12), а також паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» електронним підписом відповідачки (а.с. 10). Таким чином, матеріалами справи підтверджено та судом встановлено факт укладення 17.10.2024 кредитного договору № АВН0СТ155101729153718548 між Акціонерним товариством «А-Банк» та [PERSON] . Як вбачається із копії меморіального ордера № TR.40722715.35100.65455 від 17.10.2024, [PERSON] було видано кредитні кошти згідно договору № АВН0СТ155101729153718548 від 17.10.2024 в сумі 51\~500,00 грн (а.с. 15). Зазначене свідчить, що позикодавець АТ «А-Банк» свої зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за кредитним договором № АВН0СТ155101729153718548 від 17.10.2024 з надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, виконав у повному обсязі, грошові кошти, що є предметом кредитного договору, було передано відповідачці у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки. Відповідно до пункту 5 паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» від 17.10.2024 щодо порядку повернення кредиту, позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати обов`язковий платіж в розмірі 3769,51 грн (а.с. 10). Споживач має право достроково повернути споживчий кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням (а.с. 10, зворот). Із розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101729153718548 від 17.10.2024, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] , ЄДРПОУ-3554112704, станом на 30.04.2025, за період з 17.10.2024 по 30.04.2025 вбачається, що [PERSON] частково повертала кредитні кошти, зокрема 18.11.2024 в сумі 106,91 грн, 08.12.2024 в сумі 3800,00 грн, 20.02.2025 в сумі 6000,00 грн, проте з 20.02.2025 припинила вносити платежі, відтак, станом на 30.04.2025 заборгованість відповідачки перед позивачем становить 65\~936,26 грн (а.с. 14, зворот). Відповідно до виписки по кредиту № N20.00.0002026304 від 20.04.2025 (а.с. 15, зворот) клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за кредитним договором № АВН0СТ155101729153718548 за період з 17.10.2024 по 29.04.2025, заборгованість відповідачки перед позивачем становить 65\~815,83 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджено та судом встановлено факт отримання [PERSON] грошових коштів у власність на підставі укладеного 17.10.2024 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] кредитного договору № АВН0СТ155101729153718548, а також факт неповного виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед позивачем за кредитним договором № АВН0СТ155101729153718548 від 17.10.2024. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу\~ст.\~1047\~ЦК України,\~ договір\~позики укладається\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми.\~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 5 паспорта споживчого кредиту від 17.10.2024 щодо порядку повернення кредиту, позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати обов`язковий платіж в розмірі 3769,51 грн (а.с. 10). Разом з тим, як встановлено судом, відповідачка [PERSON] не виконала у встановлений договором строк свого обов`язку із повернення грошових коштів, отриманих нею за умовами кредитного договору №\~АВН0СТ155101729153718548 від 17.10.2024, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед АТ «А-Банк» у розмірі 65\~936,26 грн, з яких 51\~390,32 грн заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредиту) та 13\~893,58 грн заборгованості за нарахованими процентами. Зазначені обставини повністю підтверджено наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачкою. Щодо стягнення 652,36 грн заборгованості за пенею. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє дотепер. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки прострочення відповідачкою [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за пенею, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині вимог до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору №\~АВН0СТ155101729153718548 від 17.10.2024 в розмірі 65\~283,90 грн, з яких 51\~390,32 грн заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредиту) та 13\~893,58 грн заборгованості за нарахованими процентами, є достатнім та ефективним способом захисту порушеного права. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відтак, судом встановлено, що права позивача на повернення позичальником кредиту та сплату ним процентів дійсно порушено відповідачкою, а тому вони підлягають судовому захисту шляхом часткового задоволення позову. Захист прав позивача шляхом стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №\~АВН0СТ155101729153718548 від 17.10.2024 у розмірі 65\~283,90 грн, з яких 51\~390,32 грн заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредиту) та 13\~893,58 грн заборгованості за нарахованими процентами, є достатнім та ефективним способом захисту порушеного права. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно до ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2398,43 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (65\~283,90 / 65\~936,26 х 2422,40 = 2398,43 грн). На підставі\~наведеного та\~

Outcome: partial