Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов мотивовано тим, що між відповідачем [PERSON] та рядом фінансових установ було укладено декілька кредитних договорів та договір позики, права вимоги за якими на підставі договорів факторингу були відступлені позивачу - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Зокрема, 16 червня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 21905-06/2024, за яким останній отримав грошові кошти з обов`язком їх повернення у визначений строк. 19 листопада 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу № 191124/2, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22500 грн, з яких 5000 грн - основний борг, 7500 грн - проценти, 10000 грн - штрафні санкції. 18 червня 2024 року між тими ж сторонами - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем - укладено кредитний договір № 24825-06/2024. 21 жовтня 2024 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 21102024, за яким позивач набув право вимоги в сумі 14400 грн, з яких 3000 грн - основний борг, 5400 грн - проценти, 6000 грн - штрафні санкції. 23 травня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено договір позики № 79613494. 14 червня 2021 року між цим товариством та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, а 28 жовтня 2024 року складено Реєстр боржників № 36, за яким до позивача перейшло право вимоги в сумі 15516 грн, з яких 4500 грн - основний борг, 2025 грн - проценти, 8991 грн - пеня. 31 грудня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено кредитний договір № 67553-12/2024. 25 квітня 2025 року між цим товариством та позивачем укладено договір факторингу № 250425, за яким позивач набув право вимоги в сумі 15270 грн, з яких 5000 грн - основний борг, 5220 грн - проценти, 4550 грн - штраф. 28 січня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем укладено кредитний договір № 3747110099/624444. 21 січня 2022 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 21012022, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги в сумі 12000 грн, з яких 3000 грн - основний борг, 9000 грн - проценти. Незважаючи на отримані повідомлення про зміну кредитора, відповідач не здійснив жодного платежу на користь позивача чи попередніх кредиторів, унаслідок чого станом на день звернення до суду має непогашену заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 79686 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не надав. Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові № 755/4829/23, провадження № 61-73 св 24 від 13.05.2024 року, згідно якої вказано, що: «суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України)». Відповідач кореспонденцію суду отримав, ухвала суду від 09 червня 2025 року про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу відповідача та отримана ним 14.06.2025. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 16 червня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21905-06/2024, який було підписано відповідачем електронним підписом (а.с. 11-15). Зарахування коштів за договором підтверджується довідкою ТОВ "УПР" від 23.04.2025 (а.с. 16). 19.11.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 191124/2 (а.с. 20-22), відповідно до умов якого позивачу передано право вимоги за договором № 21905-06/2024. Відповідно витягу з Реєстру боржників від 19.11.2024 до договору факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 (а.с. 24) та розрахунку заборгованості (а.с. 17-19) заборгованість відповідача перед позивачем становить 22500 грн, з яких: 5000 грн - основний борг; 7500 грн - проценти; 10000 грн - штрафні санкції. 18 червня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24825-06/2024, підписаний електронним підписом відповідача (а.с. 25-29). Зарахування коштів за договором підтверджується довідкою ТОВ "УПР" від 23.04.2025 (а.с. 30). 21.10.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21102024 (а.с. 33-36), відповідно до умов якого позивачу передано право вимоги за договором № 24825-06/2024. Відповідно до витягу Реєстру боржників від 21.10.2024 до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 (а.с. 37) та розрахунку заборгованості (а.с. 31-32) заборгованість становить 14400 грн, з яких: 3000 грн - основний борг; 5400 грн - проценти; 6000 грн - штрафні санкції. 23 травня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 79613494 та підписано електронним підписом (а.с.40-43). 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, додаткову угоду №2 від 28.07.2021 та додаткову угоду №7 від 13.06.2022, додаткову угоду № 42 від 28.10.2024 (а.с. 44-50), відповідно до умов якого позивачу передано право вимоги за договором № 79613494. Відповідно до Реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 (а.с. 51) та розрахунку заборгованості (а.с. 52) заборгованість становить 15516 грн, з яких: 4500 грн - основний борг; 2025 грн - проценти; 8991 грн - пеня. 31 грудня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір № 67553-12/2024 (а.с. 58-63). Зарахування коштів за договором підтверджується довідкою ТОВ "УПР" від 15.05.2025 (а.с. 64). 25.04.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 250425 (а.с. 65-70), відповідно до умов якого позивачу передано право вимоги за договором № 79613494. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 250425 від 25.04.2025 (а.с. 41) та розрахунку заборгованості (а.с. 72-74) заборгованість становить 15270 грн, з яких: 5000 грн - основний борг; 5220 грн - проценти; 4550 грн - штраф, 500 грн - сума комісії за видачу кредиту. 28 січня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3747110099/624444, підписано електронним підписом (а.с. 78-80). 21.01.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21012022 (а.с. 81-84), відповідно до умов якого позивачу передано право вимоги за договором № № 3747110099/624444. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 21.01.2022 до договору факторингу № 21012022 від 21.01.2022 (а.с. 85) та розрахунку заборгованості (а.с. 86) заборгованість становить 12000 грн, з яких: 3000 грн - основний борг; 9000 грн - проценти. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договорів № 21905-06/2024 від 16 червня 2024 року, № 24825-06/2024 від 18 червня 2024 року, № 79613494 від 23 травня 2024 року, № 67553-12/2024 від 31 грудня 2024 року, № 3747110099/624444 від 28 січня 2021 року, відповідачем виконані не були. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту, інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначених договорів (ст. 638 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи позивач набув право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу. Вказаний договір факторингу та попередні договори з первісним кредитором у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними. Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитних договорів, у передбачені договорами строки кредити не погашені. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки первісними кредиторами у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати пеню за договором позики № 79613494 від 23 травня 2024 року в розмірі 8991 грн, штрафні санкції за кредитним договором № 21905-06/2024 від 16 червня 2024 року в розмірі 10000 грн, штрафні санкції за кредитним договором № 24825-06/2024 від 18 червня 2024 року в розмірі 6000 грн, штраф за кредитним договором № 67553-12/2024 від 31 грудня 2024 року в розмірі 4550 грн, від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для їх стягнення. Отже, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість: за кредитним договором № 21905-06/2024 від 16 червня 2024 року - 5000 грн основного боргу та 7500 грн заборгованості за процентами; за кредитним договором № 24825-06/2024 від 18 червня 2024 року - 3000 грн основного боргу та 5400 грн заборгованості за процентами; за договором позики № 79613494 від 23 травня 2024 року - 4500 грн основного боргу та 2025 грн заборгованості за процентами; за кредитним договором № 67553-12/2024 від 31 грудня 2024 року - 5000 грн основного боргу та 5220 грн заборгованості за процентами, 500 грн - сума комісії за видачу кредиту; за кредитним договором № 3747110099/624444 від 28 січня 2021 року - 3000 грн основного боргу та 9000 грн заборгованості за процентами. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 50145 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. З урахуванням того, що заявлена позивачем сума становила 79686,00 грн, а судом задоволено 50145,00 грн, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 * (50145,00 / 79686,00) = 1905,47 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved