Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

26 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 27.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z75.00405.004261995. Відповідно до умов Договору кредиту № Z75.00405.004261995 від 27.08.2018 року, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49999,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 49999,00 грн. строком до 27.08.2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до п. 1.10 до Договору кредиту) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 49999,00 грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договорами кредиту та відповідно до Довідки- розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № Z75.00405.004261995 від 27.08.2018 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) становить 89836,41 грн., яка складається з: -заборгованості за основним боргом - 26312,08 грн.; -заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8663,64 грн.; -заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 54860,69 грн. 19.12.2023 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до відповідча за Кредитним договором № Z06.21778.005679850 від 09.09.2019 року. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути заборгованість за договором № Z75.00405.004261995 від 27.08.2018 року в розмірі 89836,41 грн., яка складається з: -заборгованості за основним боргом - 26312,08 грн.; -заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8663,64 грн.; -заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 54860,69 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача , просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що відповідно до виписки банку, наявної в матеріалах справи, на виконання умов кредитного договору відповідачем сплачено банку - 53893 грн., зокрема: 02.10.2018 - 3050 грн.,05.11.2018 - 3000 грн., 03.12.2018 - 3050 грн.,03.01.2019 - 3050 грн., 04.02.2019 - 3050 грн., 04.03.2019 - 3050 грн., 26.04.2019 - 3110 грн., 10.05.2019 - 3050 грн., 11.06.2019 - 3050 грн., 09.07.2019 - 3050 грн., 05.08.2019 - 1530 грн., 05.09.2019 - 3050 грн., 01.10.2019 - 3050 грн., 18.11.2019 - 3051 грн., 03.12.2019 - 3050 грн., 26.12.2019 - 3552 грн., 28.01.2020 - 3050 грн., 27.02.2020 - 3050 грн. Всього: 53893 грн. Таким чином, відповідно до виписки по рахунку позичальник недоплатив банку 3837,10 грн., 57 730,10 - 53893 = 3 837,10. Стосовно заборгованості за комісіями, представник відповідача вказав, що відповідно до таблиці обчислення вартості кредиту (п. 6.1) комісія за надання кредиту (колонка 7.3) та комісійний збір (колонка 8.1) не передбачають сплату коштів. Також жодні комісії не передбачені іншими умовами договору. Також, представник відповідача, зазначив, що відповідач планує понести витрати пов`язані з отриманням правової допомоги в розмірі 8000 грн. через 7 днів після набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Просив у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити. Розгляд справи провести без участі відповідача, представника відповідача. Представником позивача подано відповідь на відзив. Зазначив, що згідно з паспортом споживчого кредиту, відповідач був належним чином повідомлений про те, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк його користування становить 108304,14 грн. Відповідно до тверджень Відповідача щодо наявності заборгованості в розмірі 57730,10 грн, зазначена сума не відповідає фактичним зобов`язанням, які були взяті на себе Відповідачем при укладенні Кредитного договору. Відповідач не надав належного контррозрахунку, який би заперечував викладені вище дані, а лише суб`єктивно зазначив, що заборгованість нібито становить 3837,10 грн, посилаючись на факт внесення коштів. Проте відповідно до умов кредитного договору, внесення коштів не звільняє Позичальника від обов`язку їх цільового спрямування - на погашення тіла кредиту, відсотків, комісій та інших передбачених договором платежів. Щодо заявленої вимоги представника відповідача відносно витрат пов`язаних з отриманням правової допомоги в розмірі 8000 грн. через 7 днів після набрання законної сили рішенням суду у даній справі представник позивача вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн є необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому не підлягає задоволенню. Просив відмовити у задоволенні відзиву на позовну заяву до [PERSON] ;задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до [PERSON] в повному обсязі; судові витрати пов`язані із розглядом справи в покласти на Відповідача; зменшити Відповідачу у задоволенні відшкодування витрат на правничу допомогу до 500 грн. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що 27.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z75.00405.004261995. Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 49999,00 грн. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00коп.) включаючи витрати на страховий платіж ( у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору ( п.1.1Договору). Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту , є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника ( п.1.2 Договору). За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 0,49% (Маржу Банку) ( п.1.3 Договору). Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку. Становить 9,5%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99 % ( п. 1.4 Договору). Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 49999,00 грн. в строки визначені умовами Договору, що підтверджується ордером-розпорядженням №1. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № Z75.00405.004261995 від 27.08.2018 року станом на 19.12.2023 року становить 89836,41 грн., яка складається з: -заборгованості за основним боргом - 26312,08 грн.; -заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8663,64 грн.; -заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 54860,69 грн. 19.12.2023 року між акціонерним товариство «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Згідно реєстру боржників № 2, який є додатком до договору, новому кредитору передано право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитними договорами № Z75.00405.004261995 від 27.08.2018. 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № Z75.00405.004261995 від 09.09.2019 року. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11776112,00 грн. та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників. Згідно реєстру боржників № 2, який є додатком до договору, новому кредитору передано право вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором № Z75.00405.004261995 від 27.08.2018. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право за кредитним Договорам № Z75.00405.004261995 від 27.08.2018 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідно до додатку до паспорта споживчого кредиту заборгованість [PERSON] 49999,00 грн. - сума кредиту, 7731,19 - проценти за користування кредитом. Відповідно до виписки наданої позивачем відповідачкою погашено кредитну заборгованість у сумі 53893 грн. Враховуючи викладено, суд дійшов висновку про часткове поверненню кредитних коштів відповідачкою, що є підставою для стягнення з відповідачки користь позивача заборгованості по тілу позики та процентах за користування ним в розмірі 3837,19 грн. Стосовно стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що: 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду № 727/5461/23 (провадження №61-17096св23) від 10 січня 2024року. Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту банку,, що включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС - повідомлення щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом, тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника;опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором (п.1.10 Договору), які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, зокрема розмір відшкодованих судових витрат визначається пропорційно сумі задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення судом позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 129,22 грн., яка являється пропорційною розміру задоволених позовних вимог. Позивач просив стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року, додаткову угоду до договору № 1/1, акт прийому-передачі № 1 від 05 вересня 2024, довіреність від 26.03.2024 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КВ №6416. Враховуючи співмірність наданих адвокатом Ушакевич М.П. послуг зі складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг, беручи до уваги те, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 298,99 грн., що являється пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial