Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 січня 2025 року року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. У позовній заяві представник просила: \~ \~ \~ \~- стягнути з [PERSON] користь Донецького державного університету внутрішніх справ заборгованість за не виконання договору № 22/01-23 від 04.01.2023 р. про розстрочення платежу витрат на утримання у сумі 10 390,00 грн. (десять тисяч триста дев`яносто грн. 00 коп.) та судові витрати в сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за сплату судового збору. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що 04 січня 2023 року Донецький державним університет внутрішніх справ уклав з громадянином України, [PERSON] , договір № 22/01-23 про розстрочення платежу витрат на утримання на 12 (дванадцять) місяців. [PERSON] надано розстрочку на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у ДонДУВС строком на 12 (дванадцять) календарних місяців з 1 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року. Заборгованість відповідача, пов`язана з утриманням його у закладі вищої освіти, згідно договору сума витрат на утримання складала 28 840,00 грн., (двадцять вісім тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.). Відповідач протягом строку дії договору сплатив 18 450,00 грн. Згідно укладеного Договору, між ДонДУВС та [PERSON] , станом на момент звернення позивача до суду, заборгованість відповідача перед ДонДУВС складає 10 390,00 грн. (десять тисяч триста дев`яносто грн. 00 коп.), яка відповідачем визнана в повному обсязі, шляхом підписання (укладання) даного Договору. Зважаючи на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялася належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно з роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 04 січня 2023 року між Донецьким державним університетом внутрішніх справ, в особі ректора Вітвіцького С.С., та відповідачем був укладений договір №22/01-23 про розстрочення платежу витрат на утримання ( далі договір). \~ \~ \~ \~Згідно п.1.1 Договору навчальний заклад надає боржнику розстрочку на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ, строком на 12 (дванадцять) календарних місяців з 01 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.2. Договору заборгованість [PERSON] , пов`язана з утриманням його у закладі вищої освіти, згідно договору сума витрат на утримання складала 28 840,00 грн., (двадцять вісім тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.). \~ \~ \~ \~Пунктом 1.3. Договору передбачено, що [PERSON] заборгованість погашає до 30 числа кожного місяця рівними частинами, за графіком вказаним у даному пункті Договору, починаючи з місяця в якому укладено Договір. Строк вказаний у Договорі становить з 01.01.2023р. до 31.12.2023 р. та сума платежів на погашення заборгованості по Договору складає: 2080,00 грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~Відповідач протягом строку дії договору сплатив 18 450,00 грн. Залишок заборгованості згідно наданої довідки виданої начальником відділу Надією Гай станом на 01 листопада 2024 року складає 10390 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Відповідач всупереч умов вказаного Договору, не здійснив своєчасну сплату розстрочених сум, свої зобов`язання не виконав у повному обсязі, сума витрат пов`язаних з утриманням у ДонДУВС не погашена. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 1\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК) зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 525\~ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. \~ \~ \~ \~Зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов`язань права позивача є порушенні, існує заборгованість за договором про розстрочення платежу витрат на утримання, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. \~ \~ \~ \~Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Відповідач жодних заперечень щодо правильності наведеного розрахунку не надав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як свідчать матеріали справи, станом на день ухвалення рішення у справі відповідач відзив на позов або доказів сплати заборгованості за договором не надав. \~ \~ \~ \~Отже, підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь Донецького державного університету внутрішніх справ заборгованість договором про розстрочення платежу витрат на утримання в сумі 10390 грн. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст. 141 ЦПК\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача також витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved