Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2025 задоволено позов [PERSON] до ТОВ фірма «Новофарм-Біосинтез» та ухвалено стягнути з ТОВ фірма «Новофарм-Біосинтез» на користь [PERSON] 3% річних в розмірі - 22 273 грн 33 коп., інфляційні нарахування в розмірі 109 869 грн 39 коп. за період з 24.09.2024 до 24.06.2025 та сплачений судовий збір в розмірі - 1 057 грн 14 коп. Повний текст зазначеного судового рішення складено 06.08.2025 (а.с. 84). У позовній заяві [PERSON] зазначав, що розмір витрат, які він має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду згідно із вимогами абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 05.08.2025 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн (а.с. 93). В обґрунтування заяви зазначає, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги; додатком № 1 до договору про надання правової допомоги; додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги; ордером на надання правничої допомоги; актом приймання-передачі наданих послуг; протоколом електронного цифрового підпису акта приймання-передачі наданих послуг. 12.08.2025 представник відповідача подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких зазначає, що вказані позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн не є співмірними із розміром наданої правничої допомоги, предметом спору та складністю справи. Зазначена категорія справи відноситься до нескладних справ та не вимагає значних зусиль і специфічних знань, тому заявлена сума не є співмірною із предметом спору. Згідно із актом приймання-передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом було витрачено 5 год. на збір, аналіз доказів, підготовлення тексту позовної заяви з додатками та надсилання їх до суду, що складає 25 000 грн. Однак вказаний обсяг робіт не відповідає дійсності, оскільки у 2024 між позивачем та відповідачем уже розглядались пов`язані справи щодо стягнення заборгованості за договорами позики, на підставі позовних заяв, поданих адвокатом Гамеєм В.В. в інтересах [PERSON] з поданням документів, які є ідентичними документам, що були долучені до позовної заяви у зазначеній справі. Отже у адвоката Гамея В.В. були наявні всі документи, долучені до позовної заяви, що виключає необхідність збору та аналізу таких документів. Аналогічне стосується і часу, витраченого на підготовку відповіді на відзив, який в основному дублює доводи позовної заяви та посилання на ті ж норми матеріального права, що містяться у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви з підстав, викладених у запереченнях на заяву. Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на професійну правничу допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 5 000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: partial