Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-9820526 від 19.06.2024 в розмірі 12386,00 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та відповідач уклали кредитний договір № 00-9820526 у формі електронного документа з використанням останнім одноразового ідентифікатора 50339. За умовами договору позичальнику перераховується сума в розмірі 5500 грн, а позичальник у свою чергу зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти та комісію за надання кредиту в сумі 825,00 грн. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ "Платежі Онлайн". Однак, відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, тому за ним рахується заборгованість у розмірі 12386,00 грн, з яких 6325,00 грн - заборгованість по кредиту, 6061,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку за період 02.04.2025 - 07.05.2025. 17 грудня 2024 року між первісним кредитором та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступило право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. 02 квітня 2025 року ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач уклали договір факторингу № 020425-У, згідно з яким останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 12386,00 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам. ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи шляхом направлення рекомендованими повідомленнями ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, та судової повістки (а.с. 71, 81) за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 68), одне з яких повернулося з відміткою "за закінченням зберігання" (а.с. 74-75), інше з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою", "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 84-85), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судова повістка вручена, а також шляхом опублікування виклику до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 83). Відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно із ухвалою від 15.05.2025, суд відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, а також витребував за клопотанням позивача докази. 03 червня 2025 року на адресу суду надійшли витребовувані судом докази. 12 червня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача та відсутністю доказів про вручення йому поштового відправлення у встановленому законом порядку. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився. 12 серпня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установлено із матеріалів справи порядок надання кредиту в ТОВ "МАКС КРЕДИТ" встановлено Правилами надання коштів та банківських мателів у кредит (а.с. 15-19). 19 червня 2024 року [PERSON] ознайомився із основними умовами кредитування у ТОВ "МАКС КРЕДИТ", на підтвердження чого до позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту (а.с. 20-21), який відповідач підписав одноразовим ідентифікатором 74816. Після ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] у електронній формі уклав із ТОВ "МАКС КРЕДИТ" договір кредитної лінії № 00-9820526, який підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 50339, який направлений на його мобільний телефон [NUMBER] , на що вказує довідка про ідентифікацю (а.с. 22). За умовами вказаного вище кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1). Сума ліміту кредитної лінії - 5500,00 грн (п. 1.2). Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування 14.06.2025 (п. 1.3). Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме на 04.07.2024, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (п. 1.4). Стандартна процентна ставка складає 1,45 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії крединої лінії, зазначеної в п. 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання заниженої процентної ставки) (п. 1.5.1). Знижена процентна ставка становить 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику як заохочення і діє за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п. 1.3.1 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом, протягом строку кредитування, зазначеного в п. 1.3. цього договору (п. 1.5.2). Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, що складає 825 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.4 цього договору (п. 1.6). Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 19.06.2024. Сума кредиту нараховується кредитодавцеві в розмірі 5500 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу [NUMBER] (п. 2.8). Строк дії договору становить 360 днів (п. 7.2) (а.с. 10-14). На підтвердження факту перерахування [PERSON] 19.06.2024 5500,00 грн на рахунок № [NUMBER] за договором № 00-9820526 від 19.06.2024 позивач надав інформаційну довідку ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" з додатком (а.с. 23-24, 25-26). Про те, що картка № [NUMBER] належить [PERSON] , свідчить повідомлення АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 02.06.2025 № БТ/Е-4808. Також у цьому ж повідомленні зазначено, що фінансовим номером телефону [PERSON] є [NUMBER] (а.с. 76). Саме на вказаний номер телефону був направлений ідентифікатор для підписання спірного кредитного договору. Факт переказу на користь [PERSON] на карту [NUMBER] 19.06.2024 коштів в сумі 5500 грн підтверджується й рухом коштів по картці від 02.06.2025 (а.с. 78). Як установлено із розрахунку заборгованості, який проведений ТОВ "МАКС КРЕДИТ", станом на 17.12.2024 заборгованість [PERSON] за договором № 00-9820526 від 19.06.2024 становила 12386,00 грн, з яких 5500 грн - зоборгованість за основним зобов`язанням, 6061,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 825 грн - заборгованість за нарахованою комісією. (а.с. 27). Також у розрахунку заборгованості вказано про нарахування штрафних санкцій на суму 2750,00 грн, однак такі не заявлено до стягнення. Спочатку за перших п`ятнадцять днів нараховувалася занижена процентна ставка в розмірі 1 % на день (щоденно по 55 грн), однак надалі було донараховано відсотки за пільговий період, а відтак щоденні нарахування склали по 79,75 грн (55 грн* 15 днів=825 грн (нараховані відсотки за заниженою ставкою за 15 днів)+371,25 грн (донараховані відсотки за пільговий період)/15 днів). Такий же розмір нараховувався і надалі з огляду на застосування стандартної відсоткової ставки 1,45% (щоденно по 79,75 грн). Проценти нараховувалися за період з 19.06.2024 до 02.09.2024. Звертаючись до суду зі вказаним позовом позивач зазначив, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9820526 від 19.06.2024 перейшло до нього на підставі договорів факторингу. Так, 17 грудня 2024 року ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" уклали договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, за умовами якого його сторони погодили, що фактор зобов`язується передати (сплатит) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги (а.с. 28-34). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" отримав право вимоги до [PERSON] (зазначена під номером 1298) за кредитним договором № 00-9820526 від 19.06.2024, а саме: 6325 грн - заборгованості по тілу кредиту, 6061 грн - заборгованості за відсотками, що складає загальну суму 12386,00 грн (а.с. 37-38). У заборгованість по тілу кредиту 6325 грн (5500 грн+825,00грн) увійшла сума наданого кредиту та сума комісії за його надання, що обумовлено умовами кредитного договору. Право вимоги також перейшло і на суму боргу за штрафами, однак такі до стягнення не заявлені. Факт реального переходу права вимоги до ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" до відповідача підтвердується самим договорм факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, актом прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу, платіжними інструкціями та витягом з Рестру боржників (а.с. 34 звор. - 38). 02 квітня 2025 року ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 020425-У, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 39-43). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025, ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" отримало право вимоги до [PERSON] (зазначена під номером 397) за кредитним договором № 00-9820526 від 19.06.2024 на загальну суму 12386,00 грн, з яких 6325,00 грн - прострочене тіло кредиту, 6061,00 грн - прострочені відсотки (а.с. 46-47). Факт реального переходу права вимоги до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до відповідача підтверджується самим договорм факторингу № 020425-У, актами прийому-передачі до Реєстру боржників до договору факторингу, платіжною інструкцією та витягом з Рестру боржників (а.с. 39-47). Як слідує з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 00-9820526 від 19.06.2024, сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" станом на 07.05.2025 становить 12386,00 грн, з яких: 6325,00 грн - заборгованість по основоному кредиту, 6061,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 56). Тобто після переходу права вимоги до [PERSON] ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" будь-яких нарахувань не здійснювало та заявляє до стягнення суму, яка зазначена в реєстрі боржників. Про необхідність погашення боргу ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" повідомив [PERSON] , про що свідчить досудова вимога (а.с. 57). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного/неналежного виконання умов кредитного договору. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов таких висновків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Виходячи з описаних норм законодавства, на підставі досліджених письмових доказів суд висновує, що [PERSON] після ознайомлення із основними умовами кредитування 19.06.2024 в електронній формі уклав з ТОВ "МАКС КРЕДИТ" договір кредитної лінії № 00-9820526, який підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Факт укладення кредитного договору відповідач не спростував. Вказане свідчить про виникнення між [PERSON] та ТОВ "МАКС КРЕДИТ" кредитних правовідносин, до яких слід застосовувати вимоги ст. 509, 1054 ЦК України. Так, у частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами укладеного договору, ТОВ "МАКС КРЕДИТ" надало [PERSON] кредит у розмірі 5500,00 грн. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджений належними доказами, що описано вище. Доказів на його спростування відповідач не надав. Кредит був наданий відповідачу на 360 календарних днів, за користування якого ТОВ "МАКС КРЕДИТ" мало право в залежності від виконання умов кредитного договору нараховувати стандартну процентну ставку 1,45% чи знижену процентну ставку 1 % в день від суми кредиту за час користування. При цьому суд із досліджених доказів установив, що у зв`язку з тим, що відповідач не виконував умови кредитного договору, кредитодавець нараховував щоденно стандартну відсоткову ставку в розмірі 1,45 %, яку нараховував з 19.06.2024 до 02.09.2024, тобто в межах строку кредитування, який визначений до 14.06.2025. З порядком нарахування та розміром відсоткової ставки відповідач ознайомлений та пристав та умови, якими вони визначені. Однак суд звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Із розрахунку заборгованості суд установив, що за період з 19.06.2024 до 20.08.2024 кредитор нараховував щоденно відсотки за ставкою 1,45 %, що узгоджується з п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування". Проте з 21.08.2024 до 02.09.2024 він продовжує нараховувати щоденно відсотки в розмірі 1,45 %, що не відповідає п. 17 Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України "Про споживче кредитування", оскільки з 21 серпня 2024 року вона повинна бути не більше 1 %. Таким чином, суд уважає, що підставно нарахованою сумою за нарахованими відсотками є 5739,25 грн (6061,00 грн (заявлені до стягнення %) - 1036,75 грн (5500 грн*1,45%*13 днів (з 21.08.2024 до 02.09.2024))+ 715 грн (5500 грн*1 %*13 днів)). Факт переходу права вимоги до [PERSON] від ТОВ "МАКС КРЕДИТ" до ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС", від ТОВ "ФК"ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача підтверджується описаними вище договорами факторингу, реєстрами боржників, актами прийому-передачі та платіжними інструкціями, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Таким чином, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження як факт укладення між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та [PERSON] договору кредитної лінії № 00-9820526, так і факт перерахування першим другому кредитних коштів, натомість доказів повернення таких матеріали справи не містять, а відповідач не надав, позивач набув права вимоги до нього на підставі договорів факторингу, що описано вище, суд уважає, що в останнього виникло право вимагати повернення кредиту, а у відповідача обов`язок по поверненню тіла кредиту в розмірі 6325,00 грн (5500 грн + 825 грн), до складу якого увійшла комісія за надання кредиту (825,00 грн), нарахування якої відповідає вимогам ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", а відтак позовні вимоги ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають до задоволення. Щодо виникнення за договором кредитної лінії № 00-9820526 обов`язку зі сплати процентів за користування кредитними коштами, то з огляду на встановлені вище обставини, вимога про їх стягнення підлягає до часткового задоволення в розмірі 5739,25 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість у розмірі 12064,25 гривень, яка складається із: суми наданого кредиту - 5500,00 гривень, комісії - 825,00 гривень, суми нарахованих та несплачених процентів - 5739,25 гривень, а позов задовольнити частково. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 9), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позову частково і стягнення з відповідача 12064,25 грн боргу, що становить 97,40% від заявленої до стягнення суми заборгованості (12064,25грн*100%/12386,00грн), тому, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2359,42 грн (2422,40грн*97,40%) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, який укладений між АБ "Тараненко та партнери" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", в якому визначено порядок оплати послуг адвокатського бюро та обчислення гонорару, який складається із сум вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 48-49); додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, згідно з якою адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу, в тому числі по справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором (а.с. 50-51); акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 (а.с. 52), згідно з яким АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" послуги по справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором на загальну суму 7000,00 грн (5000 грн за 2 год - складання позовної заяви, 1000 грн за 2 год вивчення матеріалів справи, 500 грн за 1 год - підготовка адвокатського запиту, 500 грн за 1 год - підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. (а.с. 53) та довіреність ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" на адвоката Тараненка А.І. (а.с. 54). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, тому, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, витрат на професійну правничу допомогу також повинні стягуватись пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 6818,00 грн (7000грн*97,40%). На підставі викладеного, ст. 509, 526, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", ст. 8, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", та

Outcome: approved