Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

18 березня 2025 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з нерухомого майна. Зазначеним рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з нерухомого майна. 23 травня 2025 року матеріали вказаної цивільної справи було направлено до Дніпровського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги поданої представником позивача [PERSON] адвоката Теліус Д.В. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2025 року зазначену цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме винесення додаткового рішення у справі у зв`зку з залишенням поза увагою заявлених вимог про визнання права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:123:0064, загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:123:0071, загальною площею 0,0322 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частинами 3, 4\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати\~\~сторони\~або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судовому засіданні учасники справи не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Оскільки при ухваленні рішення у справі не вирішено питання про визнання права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:123:0064, загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:01:123:0071, загальною площею 0,0322 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ., наведене є підставою ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із доданих документів до позовної заяви, судом встановлено, що відповідно до договору дарування земельної ділянки від 28.11.2011 року, засвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., та зареєстровано в реєстрі за №3803 [PERSON] передав Позивачу безоплатно у власність, а Позивач прийняв у дар земельну ділянку площею - 0.1000 га. розташовану на території [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки: обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:01:123:0064. Відповідно до п.1.2 Договору земельна ділянка належить власнику па підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №156397. виданою 16.08.2007 року на підставі Рішення Дніпропетровської міської ради від 23.05.2007р. № 2 15 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі ;а №010710402316. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 02.12.2011 року, засвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М.. та зареєстровано в реєстрі за №3859 [PERSON] передає безоплатно у власність [PERSON] прийняв у дар земельну ділянку прощею 0,0322 га, розташовану на території [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки: обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 1210100000:01:123:0071. Відповідно до п.1.2 Договору земельна ділянка належить власнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №319739, виданого 27.02.2009 року на підставі Рішення Дніпропетровської міської ради від 17.10.2008р. №6212 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №0108101100584. Відповідно до Інформаційної довідки №400726426 від 24.10.2024 року Позивачу стало відомо, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 18.01.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області (на сьогоднішній день ліквідовано) було накладено обтяження (арешт) на все майно боржника - [PERSON] . Також, відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, на сьогоднішній день право власності на земельні ділянки кадастровий номер 1210100000:01:123:0064 та №1210100000:01:123:0071 зареєстровано на [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зі змісту статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Дослідивши надані докази наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку що [PERSON] є неналежним відповідачем. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинний з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed