Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дергачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він з початку 2015 року перебував у романтичних стосунках із [PERSON] . Приблизно в травні-червні 2015 року [PERSON] повідомила йому, що вона вагітна і він стану батьком. Після вказаної новини, він запропонував одружитися. 20.06.2015 року між ним- [PERSON] , та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 31.09 листопада 2015 року (тобто через п`ять місяців після укладення шлюбу) у них народилася [PERSON] , якій, на даний час, 9 років. Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 16.11.2015 року, актовий запис № 121 підтверджує факт народження доньки.У свідоцтві про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 16 листопада 2015 року, матір`ю вказана [PERSON] , а батьком він- [PERSON] .16.05.2019 [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що причиною розпаду сім?ї стало непорозуміння між нами, які виникали з різних причин та пов?язані з несумісністю характерів та поглядів на життєві ситуації, що призвело до втрати почуттів, що, зближують подружжя, припинення шлюбно-сімейних відносин. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 червня 2019 року у справі №619/1871/19 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20.06.2015 року Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №31 розірвано. Рішення набрало законної сили 23.07.2019 року.Після розірвання шлюбу він виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , однак не спілкується з нею, так як [PERSON] проживає з матір`ю, її новим чоловіком та їх спільною дитиною. З дитиною близько він давно не спілкується, побачень з нею не має. У нього зараз створено нову сім`ю. [PERSON] завагітніла фактично відразу, після початку їхніх відносин, коли вони ще не перебували у шлюбі. Він завжди любив та піклувався про доньку, однак у процесі її дорослішання почав помічати, що вона зовсім на нього не схожа. Між ними є зовнішні відмінності помітні неозброєним оком, зокрема: у мене та [PERSON] темне волосся, а у [PERSON] - руде. Крім того, у нас зовсім різні характери та поведінка. Останнім часом, до нього, від спільних знайомих, почали доходити чутки про те, що [PERSON] за незначний час до укладення шлюбу, йому зраджувала. Ці питання виникали і раніше між ним та дружиною, були неодноразовими причинами з`ясування відносин. Однак, внятної відповіді відповідачка так йому і не надала, чим лише підтверджувала його сумніви.З часу розірвання шлюбу будь які прямі контакти як з дружиною так і з дитиною припинені. Іноді спілкується по телефону з приводу аліментів.Він неодноразово звертався до відповідачки з питання добровільного проведення експертизи на підтвердження факту ййого батьківства, однак постійно отримував відмову та чув агресію в свій бік.Вищезазначені обставини, у нього викликали сумніви, щодо того, чи дійсно [PERSON] його донька, у зв`язку з чим, звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.01.2025 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11.02.2025 клопотання позивача [PERSON] задоволено; призначено судову молекулярно-генетичну експертизу; на вирішення експертизи поставлено наступні питання: Чи є [PERSON] , [INFO] біологічним (генетичним) батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено судово-експертній установі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, код ЄДРПОУ 25574728, що розташована за адресою: Україна, 61036, Харківська обл., місто Харків, вул. Ковтуна, буд.34. 04.05.2025 на адресу суду надійшла вказана справа з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з висновком експерта від 29.04.2025 №СЕ-19/121-25/5178-БД. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16.05.2025 поновлено провадження у справі. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 червня 2025 року закрито підготовче провадежння та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач, [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Просив суд ухвали заочне рішення. Представник позивача, адвокат Мироненко С.М. в судове засідання не з`явилася. До суду надійшла заява представника, відповідно до якої вона просила розглянути справу без участі позивача та його представника. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки не повідомила, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не вручена під час доставки та повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Факт належного повідомлення про час та місце судового розгляду підтверджується: довідкою про доставку SMS-повідомлення. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачці [PERSON] вручена. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що відповідачка, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник третьої особи, Дергачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. До суду 30.01.2025 року надійшла інформація від представника, в якій зазначено, що в Державному реєстрі громадян значиться актовий запис про народження №121 від 16.11.2015 року, складений виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області на [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України.В поданій до суду заяві просив справу розглядати з урахуванням наданої інформації та вирішити справу, відповідно до вимог чинного законодавства, за відутності представника третьої особи, у зв`язку з великою завантаженістю. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що сторони з початку 2015 року перебували у стосунках із відповідачкою [PERSON] , яка в травні-червні 2015 року повідомила позивачу, що вона вагітна і він стане батьком. 20.06.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 31. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 16.11.2015 року, актовий запис № 121: матір`ю вказана відповідачка [PERSON] , а батьком позивач - [PERSON] . Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 червня 2019 року у справі №619/1871/19 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20.06.2015 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №31 розірвано. Рішення набрало законної сили 23.07.2019 року. Позивач сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , однак не спілкується з нею, так як донька проживає з матір`ю, її новим чоловіком та їх спільною дитиною. З дитиною близько він давно не спілкується, побачень з нею не має. На даний час позивачем створено нову сім`ю. Поведінка та розмови відповідачки що позивач не є рідним батьком житини викликали сумніви, щодо його батьківства. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. [INFO] народилася - [PERSON] , згідно свідоцтва про народження від 16 листопада 2015 року, актовий запис про народження дитини №121 (серія [NUMBER] ). В свідоцтві про народження дитини батьком вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20.06.2019 року, справа №619/1871/19. Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківській області, складено актовий запис №121 від 16.11.2015 про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано [PERSON] , який не визнає своє батьківство стосовно дитини та звернувся з позовом до суду про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка у момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 201/6130/19 (провадження № 61-9966св21). Згідно із п. 9 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема висновку експертизи, у тому числі судово-генетичної. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до практики ЄСПЛ, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами для підтвердження або спростування їх близьких стосунків (справа Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, від 07.05.2009 року, п. 34). Отже, на спростування батьківства переважне доказове значення має ДНК-тест, тобто висновок молекулярно-генетичної експертизи. Відповідно до п.2.5. Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 26 липня 1995 року за №252/788, експертизи спірного батьківства проводяться з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від передбачених осіб на підставі законів наслідування властивостей людського організму методом геномної дактилоскопії, або шляхом дослідження групового поліморфізму антигенів, білків, ферментів тощо. Експертиза спірного батьківства проводиться в такій послідовності: а) ознайомлення з наданими документами; б) збір анамнезу (перенесені захворювання, трансфузії крові тощо); в) відбір крові і слини; г) аналіз крові, а при необхідності і слини; д) складання підсумку. Забір крові і слини в осіб, які проходять у справі, здійснюється тільки при одночасному їх прибутті до відділення. Відповідно до п.3.3.1. вказаних Правил у експертизах спірного батьківства залишок зразків біологічного матеріалу знищується у відділенні одразу після закінчення експертизи. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 лютого 2025 року клопотання позивача задоволено; призначено судово-генетичну експертизу; на вирішення експертизи поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним (генетичним) батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено судово-експертній установі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, код ЄДРПОУ 25574728, що розташована за адресою: Україна, 61036, Харківська обл., місто Харків, вул. Ковтуна, буд.34. Згідно висновку експерта за №СЕ-19/121-25/5178-БД від 29.04.2025 встановлено, що [PERSON] , [INFO] не може бути біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджують доводи позивача про те, що позивач не є біологічним батьком малолітньої [PERSON] . Ухвалюючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, а також те, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Відповідачкою [PERSON] , не надано жодного доказу на спростування викладених у позовній заяві обставин. Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність біологічного споріднення між позивачем та малолітньою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком експертизи, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення вимог позивача та виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. За правилами ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абз. 12 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За змістом пп. 2.13.1. п. 2.13. розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Отже, рішення суду про виключення відомостей про позивача як про батька дитини з актового запису про її народження є безпосередньою підставою для внесення органом ДРАЦС відповідних змін в актовий запис про народження дитини, що прямо передбачено чинними Правилами. Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов підлягає задоволенню, тому сплачені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. та 15436 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи, покладаються на відповідачку. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved