Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

25.04.2025р. [PERSON] та [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулися до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просять визнати за ними в рівних частках по 1/2 частці за кожною в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який приходився чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] . Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , які померли раніше свого сина. Після смерті своєї матері [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив її. Відтак, після його смерті також відкрилася спадщина до складу якої ввійшов житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Господарство за даною адресою відносилось до категорії «колгоспний двір», головою якого був [PERSON] . Станом на 01.07.1990р. в даному будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Співвласники свої частки в майні колгоспного двору не виділяли та не витребовували. Після смерті голови колгоспного двору, його дружини та сина, єдиними співвласниками домоволодіння, а також єдиними спадкоємцями за законом залишилися [PERSON] та [PERSON] , оскільки інших спадкоємців у [PERSON] не було. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] , позивачі звернулися до приватного нотаріуса із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину. Однак, у видачі нотаріус відмовив вказуючи на відсутність правовстановлюючого документу з державною реєстрацією за померлим власником, рекомендував звернутися до суду. За вказаних обставин, просили захистити їхні майнові права в судовому порядку шляхом визнання за ними права власності на спірне нерухоме майно. Ухвалою від\~28\~квітня 2025\~року\~відкрито загальне\~провадження у\~справі. Витребувано у приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ... Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 червня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено її до розгляду по суті. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, їхній представник [PERSON] подав до суду письмове клопотання в якому просив розглянути справу без їхньої участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, 16.06.2025р. П`ядицька сільська рада подала до суду письмове клопотання, в якому просила розглянути справу без участі їхнього представника та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Велика Кам`янка Коломийського району, Івано-Франківської області народився [PERSON] , актовий запис №443. Батьки: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] в с. Велика Кам`янка, Обертинського району, Станіславської області народилася [PERSON] , актовий запис 34. Батьки: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 12 березня 1964 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Кам`янській сільській раді, актовий запис № 4. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Великокам`янською сільською радою складено актовий запис про народження № 67, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. [INFO] в с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області народилася [PERSON] , актовий запис про народження №8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 01 вересня 1989 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Великокам`янській сільській раді, актовий запис № 15. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що виконавчим комітетом Великокам`янської сільської ради складено актовий запис про народження № 22, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 12 липня 2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №1 та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно довідки, виданої Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради від 31.01.2024р. №14/02-32/23, господарство за адресою: [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990р. за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , 1941 р.н. (голова двору), [PERSON] , 1940 р.н. (дружина), [PERSON] , 1964 р.н. (син), [PERSON] , 1967 р.н. (невістка) та [PERSON] , 1990 р.н. (онука). Згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого станом на 21.12.2022р. та виписки з інвентаризаційних матеріалів вбачається, що домоволодіння по [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 53,9 кв.м., житловою 43,2 кв.м., спорудженого 1962 р., котельні літ. «Б» 1990 р., сараю літ. «В» 1964 р., літньої кухні літ. «Г» 1964р., стайні літ. «Д» 1964р., стодоли літ. «Є» 1990 р. літньої кухні літ. «Ж» 1990р., навісу літ. «З» 1990р., криниці №1, огорожі 2-3. У виписці з інвентаризаційних матеріалів за вих. №74563 від 08.11.2022р. зазначено, що головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в Коломийському МБТІ в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 249 зазначена [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, видане 13.07.1989р. Виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №125 від 14.06.1989р. Згідно виписки з погосподарської книги виданої виконкомом П`ядицької сільської ради вбачається, що згідно рішення Великокам`янської сільської ради №347 від 25.12.1993р. [PERSON] було передано у власність земельні ділянки, загальною площею 0,50 га. в тому числі: -Земельна ділянка площею 0,04 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] ; -Земельна ділянка площею 0,46 га., для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Велика Кам`янка, Коломийського району, Івано-Франківської області. Підстава: погосподарська книга № 6 за 1991-1995рр. номер погосподарського об`єкту 487. В даній справі спір виник щодо домоволодіння розташованого в [ADDRESS] , яке відносилось до майна колгоспного двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до частини першої\~статті 120 ЦК Української РСР\~у редакції 1963 року, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно із частиною другою\~статті 120 ЦК Української РСР\~у редакції 1963 року, колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент. Колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 308/3775/14-ц. Частиною першою\~статті 112 ЦК Української РСР\~у редакції 1963 року, передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 688/21/17-ц. Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 713/1310/17-ц. В даній справі встановлено, що станом на 15.04.1991р. [PERSON] , [PERSON] , їхній син - [PERSON] , невістка - [PERSON] та онука [PERSON] були членами колгоспного двору, а тому кожному із них належало по 1/5 частці в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Великокам`янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області був складений актовий запис № 4. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Великокам`янською сільською радою Коломийського району 16 лютого 2013 року померла [PERSON] , актовий запис № 5. [PERSON] та [PERSON] на випадок своєї смерті склали заповіти, які були посвідчені 16 березня 2001 року секретарем Великокам`янської сільської ради Полосенко Ганною Петрівною. Згідно вищевказаних заповітів [PERSON] та [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, на що вони за законом матимуть право заповіли своєму сину [PERSON] . Дані заповіти не змінювалися та не скасовувалися про що зазначено в довідках Великокам`янської сільської ради від травня 2013р. №114/02-24/010 та № 116/02-24/010. Зі змісту довідок №12 та № 14, виданих виконкомом П`ядицької сільської ради 23.01.2023р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані і постійно проживали по дату своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . У довідках, виданих Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради 19.01.2023р. №3/02-32/23 та № 4/02-32/23 вказано, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав зі своїми батьками, як на день смерті батька так і на день смерті матері. 27.05.2013р. [PERSON] подав до Першої Коломийської районної держконтори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] за заповітом. 12.02.2014р. [PERSON] звернувся до Першої Коломийської районної держконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 12.02.2024р. державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Петрук О.Л. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у АПФ «Колос» с. Велика Кам`янка, Коломийського району, Івано-Франківської області, розміром 50.1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що на підставі сертифікату ІФ № 025041, виданого 20 грудня 1999 року та зареєстрованого 20 грудня 1999 року за № 720 Коломийською райдержадміністрацією належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер, про що виконавчим комітетом П`ядицької сільської ради було складено актовий запис № 120 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо належного померлому майна. Зокрема до складу спадкової маси ввійшли належні йому частки в домоволодінні по [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] , як члену колгоспного двору належала 1/5 частка у вищевказаній нерухомості, як члену колгоспного двору, а також по 1/5 він успадкував після смерті своїх батьків: [PERSON] та [PERSON] . При цьому, суд також бере до уваги, що згідно ст.. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю (далі КпШС), який був чинний на момент набуття у власність майна [PERSON] , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст.. 28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічні за своєю сутті положення закріплені в ст.. 60, 70 Сімейного кодексу України. Оскільки 1/5 частка на домоволодіння була набута [PERSON] у шлюбі з [PERSON] , то згідно ст.. 22 КпШС, дане майно являлося їхньою спільною сумісною власністю, частки в якому у них були рівні, тобто по 1/10. Відтак, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] увійшла 1/10 частка належна йому, як співвласнику майна колгоспного двору, та 2/5 частки «батьківської спадщини», що разом становить 5/10 часток спірного домоволодіння. На день відкриття спадщини після [PERSON] правовідносини щодо спадкування врегульовуються положеннями книги шостої ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року. За положеннями ст.. 1216, 1217, 1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..\~1222,\~1223\~ЦК України,\~спадкоємцями за\~заповітом і\~за законом\~можуть бути\~фізичні особи,\~які є\~живими на\~час відкриття\~спадщини,\~а також\~особи,\~які були\~зачаті за\~життя спадкодавця\~і народжені\~живими після\~відкриття спадщини. Право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст.. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. В ст.. 1261 ЦК України вказано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ч.1,\~3\~ст..\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки виданої Великокам`янським старостинським округом 31.01.2024р. № 27, померлий [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав з 1964 р. до дня своєї смерті по [ADDRESS] . В довідці Великокам`янського старостинського округу №14/02-32/23 від 31.01.2024р. зазначено, що на момент смерті [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Великокам`янської сільської ради та Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради не посвідчувався. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. 21.02.2022р. [PERSON] та [PERSON] подали приватному нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорець В.М. заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті їхнього батька та чоловіка [PERSON] . На підставі вказаних заяв, того ж дня приватний нотаріус Григорець В.М. зареєстрував спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Частиною 1-2\~ст.\~1297\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~у складі\~якої є\~майно та/або\~майнові права,\~які обтяжені,\~та/або\~нерухоме майно\~та інше\~майно,\~щодо якого\~здійснюється державна\~реєстрація,\~зобов`язаний звернутися\~до нотаріуса\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~до уповноваженої\~на це\~посадової особи\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~за видачею\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на таке\~майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. 08 січня 2024р. [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частці кожній на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,863 га., що розташована на території Великокам`янської сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області (кадастровий номер: 2623280200:02:002:0269) та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,21 га., що розташована на території Великокам`янської сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області (кадастровий номер: 2623280200:02:002:0429). При цьому, постановою від 29.01.2024р. приватний нотаріус Григорець В.М. відмовив спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ з державною реєстрацією права власності на вказане спадкове майно. У\~пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом було встановлено неможливість оформлення спадкових прав позивачів на житловий будинок в нотаріальній конторі, а тому їхні права підлягають захисту в судовому порядку. З урахуванням фактичних обставин даної справи, суд визначив, що загальна частка [PERSON] в спірному домоволодінні складає 11/20, до складу якої увійшли: належна позивачу 1/5 частка (або ж 4/20 часток), як члену колгоспного двору, 1/10 частка (або ж 2/20 часток), як рівна половина частки її і її покійного чоловіка [PERSON] у спільному майні подружжя, а також успадковані нею 5/20 часток (половина від 5/10) після смерті [PERSON] . Інші 9/20 часток належать позивачу [PERSON] , до яких увійшли 1/5 частка (або ж 4/20 часток), як члену колгоспного двору та успадковані після смерті батька 5/20 часток (половина від 5/10). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачі є співвласниками на спірне нерухоме майно не в рівних частках, оскільки їхні частки співвідносяться, як 55% до 45%, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial