Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

18 червня 2025 року з Роздільнянського районного суду Одеської області до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 22 листопада 2023 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), актовий запис № 1459. У сторін до шлюбу народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач спочатку повномасштабного вторгнення на добровільних засадах вступив до лав ЗСУ та наразі несе військову службу та захищає Батьківщину. З 2022 року відповідачка з їхньою спільною дитиною проживає окремо від позивача. Під час несення військової служби позивачем, подружжя дійшло спільної згоди про те, що їхнє спільне подружнє життя не склалося, внаслідок чого між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство їхнє спілкування між собою ґрунтується виключно на дитині та її потребах, тож шлюб не може продовжуватись та має бути розірваним. Таким чином, на переконання позивача, час на примирення в даному випадку не потрібний та буде недоцільним, оскільки суперечитиме волі та інтересам позивача. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тож відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, щоє неприпустимим. На переконання позивача, враховуючи, що почуття між позивачем та відповідачкою та їхнє подальше спільне життя в якості подружжя, у розумінні положень Сімейного кодексу України та Консттитуції України, себе вижили та подальше спільне проживання суперечить волі та інтересах позивача, позивач вважає, що наведено достатньо підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Тому він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 листопада 2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 1459. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить задовольнити позов [PERSON] повністю. Візначити місце проживання дитини з матір`ю. Крім того зазначила, що 22 листопада 2023 року між [PERSON] та нею було зареєстровано шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 1459. Дійсно у неї та [PERSON] до реєстрації шлюбу народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з початку повномасштабного вторгнення на добровільних засадах вступив до лав ЗСУ та наразі несе військову службу та захищає батьківщину. З 2022 року вона з їх спільною дитиною проживає окремо. Вважає, що їх спільне подружнє життя не склалося, між ними припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, а їх спілкування ґрунтується виключно на дитині та її потребах, тож шлюб не може продовжуватись, а тому вона як відповідач у даній справі, визнає позов повністю та вважає, що шлюб між нею та [PERSON] має бути розірваний. При цьому у зв`язку із тим, що [PERSON] несе військову службу та фізично не може здійснювати виховання їх спільної дитини, вважає за необхідне зазначити, що місце проживання дитини буде разом з нею, її матір`ю. Спілкування батька з дитиною буде вільним, вона як мати, зі свого боку не має наміру певним чином якось обмежувати спілкування батька та дитини , допоки таке спілкування не стане морально та фізично травматичним для нашої дитини і дитина самостійно про таке не заявить. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) 22 листопада 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) , актовий запис №1459. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області. На підставі ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується заявою. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь\~\~ [PERSON] .

Outcome: approved