Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовною\~заявою,\~в якій\~зазначає,\~що з\~2001\~року по\~2013\~рік вона\~знаходилась у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем\~у справі.\~Від вказаного\~шлюбу у\~них є\~троє дітей,\~двоє з\~яких є\~повнолітніми.\~Син [PERSON] ,\~ [INFO] \~є повнолітнім\~та продовжує\~навчання у\~вищому учбовому\~закладі,\~а саме,\~на 2-му\~курсі факультету\~фізичного виховання\~Уманського державного\~педагогічного університету\~ім.\~Павла Тичини,\~на денній\~формі навчання\~за спеціальністю\~«Фізкультура та\~спорт».\~Позивач зазначає,\~що їхній\~син проходить\~навчання на\~контрактній основі,\~у зв`язку\~з чим\~потребує матеріальної\~допомоги з\~боку батька.\~Позивач вказує,\~що на\~даний час\~син знаходиться\~на її\~утриманні з\~повною сплатою\~позивачем всіх\~витрат,\~пов`язаних з\~навчанням сина,\~в тому\~числі щорічною\~сплатою суми\~контракту,\~а також\~сплатою грошових\~коштів для\~забезпечення життєдіяльності\~дитини,\~в тому\~числі придбання\~одягу,\~ноутбуку та\~інших гаджетів,\~необхідних для\~процесу навчання,\~оплатою сум\~за проживання\~дитини у\~гуртожитку під\~час навчання.\~Позивач також\~вказує,\~що їхній\~з відповідачем\~син не\~має самостійного\~заробітку,\~а тому\~не має\~можливості самостійно\~фінансувати своє\~навчання,\~а тому\~позивач вказані\~витрати несе\~самостійно.\~Позивач зазначає,\~що відповідач\~сплачував аліменти\~на утримання\~їхнього сина\~до досягнення\~сином повноліття.\~Як відомо\~позивачу,\~відповідач проходить\~військову службу\~у лавах\~Збройних Сил\~України,\~має стабільний\~дохід,\~а тому\~має можливість\~надавати сину\~матеріальну допомогу\~до закінчення\~останнім навчання.\~ \~ \~ \~ У зв`язку з наведеним позивач звернулась до суду та просить задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та по день закінчення навчання, тобто, по 30 червня 2027 року, а також просить стягнути з відповідача на її користь витрати, пов`язані із звернення до суду з вказаним позовом, а саме, витрати за надання правничої допомоги згідно наданих документів. Ухвалою від 25 жовтня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористався та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подав, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався. У судові засідання сторони по справі не з`являлися. При цьому, в матеріалах справи міститься заява позивача, в якій вона просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.27). Відповідач в судові засідання не з`являвся, причину неявки не повідомляв, про дату час та місце розгляду справи відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися до суду (а.с.44, 58). У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, при цьому у судові засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч.1 ст.281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву позивача та неявку відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешканка за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2005 року Бершадським РУ УМВС України у Вінницькій області (а.с.5), копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/008890665 від 26 липня 2024 року, виданого Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.6). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Бершадської міської ради №01-26/2182 від 09 жовтня 2024 року (а.с.37). З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач звернулася до суду з вимогою про винесення рішення, котрим стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання [PERSON] , тобто, по 30 червня 2027 року. Вивченням матеріалів справи вставлено, що 05 жовтня 2001 року між позивачем та відповідачем Краснопільською сільською радою Бершадського району Вінницької області було зареєстровано шлюб, про що було складено актовий запис №6 від 05 жовтня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 2001 року Краснопільською сільською радою Бершадського району Вінницької області (а.с.7). [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 серпня 2006 року Краснопільською сільською радою Бершадського району Вінницької області (а.с.8), відповідно до якого позивач та відповідач вказані батьками дитини. До позовної заяви також додано копію паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 19 листопада 2020 року органом 5123 на ім`я сина позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2024/008890592 від 26 липня 2024 року, виданого Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Рішенням Бершадського районного сулу Вінницької області від 28 серпня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та позивачу залишено шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до довідки Ананьївської міської ради №994 від 31 липня 2024 року [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Спільно з нею проживає син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). З копії виконавчого листа №126/2714/13-ц, виданого 26 вересня 2013 року Бершадським районним судом Вінницької області, вбачається, що з відповідача на користь позивача на підставі рішення цього суду від 06 серпня 2013 року стягувались аліменти, зокрема, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2013 року до досягнення ними повноліття (а.с.13). Відповідно до копії договору про навчання у закладі вищої освіти №862 від 10 серпня 2023 року, укладеного між Уманським державним педагогічним університетом імені Павла Тичини державної форми власності та [PERSON] та його законним представником [PERSON] , умов, визначених у договорі, вказаний навчальний заклад зобов`язався зарахувати вступника на навчання на І курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Фізична культура та спорт» за спеціальністю «017 фізична культура та спорт» для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр» та відповідно до умов договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб (а.с.14-15). Також між Уманським державним педагогічним університетом імені Павла Тичини державної форми власності та [PERSON] та його законним представником [PERSON] 24 серпня 2023 року було укладено договір про надання платної освітньої послуги №762, згідно умов якого загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 106800 гривень 00 копійок; перший рік 23000 гривень 00 копійок, другий рік навчання - 25000 гривень 00 копійок, третій рік навчання 27800 гривень 00 копійок, четвертий рік навчання 31000 гривень 00 копійок. Плата вноситься щомісяця (а.с.16-17). Відповідно до довідки Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини №24/375 від 05 серпня 2024 року [PERSON] є студентом ІІ курсу освітнього ступеня: бакалавр, спеціальність: 017 Фізична культура та спорт факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини; денна форма навчання; основа навчання контракт; терміна навчання в університеті з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с.18). До позовної заяви додано фіскальні чеки в підтвердження сплати позивачем коштів за навчання сина та придбання необхідних для навчання товарів та послуг (а.с.19-20). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини 8 статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 1 та 5 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визначення аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення сином навчання, тобто, до 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення позивачем 23 років. Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Крім того позивачем понесено судові витрати за надання правової допомоги згідно витягу з договору про надання правової допомоги від 09 серпня 2024 року, виписки із договору про надання правової допомоги по цивільній справі, договір №103, розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, квитанції до прибуткового касового ордера №103 від 09 серпня 2024 року. Відповідно до вказаних документів витрати позивача на отримання правової допомоги становлять 1500 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати з надання правової допомоги в розмірі 1500 гривень.

Outcome: approved