Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог. 26.05.2025 до Софіївського районного суду через систему «Електронний суд» надійшов цивільний позов представника позивача Ушакевич М.П., яка діє в інтересах ТОВ «Мілоан» до відповідача [PERSON] згідно вимог якого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №8350221 від 22.07.2024 у розмірі 29426,75 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 22.07.2024 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 8350221. Відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надав відповідачу грошові кошти в сумі 8300 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Зазначає, що на виконання умов вищевказаного договору ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала та не повернула кредит, а також не сплатила комісію і проценти за користування кредитом, внаслідок чого у неї перед ТОВ «Мілоан» виникла заборгованість в розмірі 29\~426,75 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7968 грн., заборгованості по відсотками по відсотках 16488,75 грн., заборгованості по комісії за видачу кредиту у розмірі 820 грн, штрафні санкцій у розмірі 4150 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Мілоан» заборгованість за договором про споживчий кредит №8350221 від 22.07.2024 в розмірі 29426,75 грн. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 7100 грн. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач ТОВ «Мілоан» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зі змісту позову вказує про можливість розгляду справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, у судове засідання не з`явився, правом на відзив не скористався, заяв та клопотань до суду не направляв. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 22.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8350221. Відповідно до п.1.2 договору про споживчий кредит № 8350221 від 22.07.2024, сума кредиту становить 8300 гривень. Згідно з п.1.3, п.1.4 договору кредит надається строком на 345 днів, тобто з 22.07.2024. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 02.07.2025. Також п.1.5.3. передбачені проценти за користування кредитом, які нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п. 1.5.2 та1.5.3 договору проценти за весь час кредитування складатимуть 32036,40 грн. Тип процентної ставки фіксована. Комісія за надання кредиту: 943 грн., яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. (п.1.5.1). Положеннями п. 2.3 Договору порядок пролонгації за цим договором не передбачені. Згідно п. 3.3.2. Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. цього Договору. Згідно графіку платежів на дату 02.07.2025, загальна вартість кредиту становить 29\~426,75 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом 7 968 грн., заборгованості по відсотками 16 488,75 грн., заборгованості по комісії за видачу кредиту у розмірі 820 грн, штрафні санкцій у розмірі 4 150 грн.. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що у разі прострочення зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісії, інших платежів згідно з умовами цього договору та Графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 грн за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів визначений Графіком платежів від дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежів триває більше 6 днів. П. 2.1. Договору передбачено, що грошові кошти надаються позичальнику безготівкою на рахунок з використанням карти [NUMBER] *35 . Згідно квитанції 2492767394 від 22.07.2024, перераховано грошові кошти у розмірі 8300 грн за договором № 8350221. Однак відповідач кредитні кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 29\~426,75 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7968 грн., заборгованості по відсотками по відсотках у розмірі 16488,75 грн., заборгованості по комісії за видачу кредиту у розмірі 820 грн, штрафні санкцій у розмірі 4150 грн. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються\~Цивільним кодексом України. Правове врегулювання правовідносин. Положеннями частини першої\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Статтею 208 ЦПК України\~передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти,зокрема правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частиною першою\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того відповідно до абзацу 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~- Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином судом встановлено, що укладений між сторонами договір про споживчий кредит № 8350221\~від 22.07.2024, відповідає формі, передбаченій ст.\~207,\~208,\~639,\~1047,\~1055 ЦК України. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду на викладене вказаний вище договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. Відповідно до ч.1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що ТОВ «Мілоан», відповідно до договору про споживчий кредит , надав відповідачу [PERSON] грошові кошти, однак відповідач кошти не повернула, тому заборгованість по кредитним договорам за основною сумою боргу, процентах за користування кредитом та комісією необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ "Мілоан. Водночас, відповідач не скористалась своїм процесуальним правом, не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ "Мілоан", не довела відсутність заборгованості. Враховуючи викладене, суд вважає ,що позовні вимоги у цій частині є доведеним позивачем наявними в матеріалах справи доказами, а тому в частині стягнення заборгованості за основним боргом, процентами та комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів), суд доходить до наступного висновку. 17 березня 2022 р. набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до\~розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України\~та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно договору про споживчий кредит № 8350221 від 22.07.2024 п. 4.1. передбачено штраф у розмірі 700 грн за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо таке порушення мало місце більше 6 днів. Так позивачем нараховано у розмірі 4150 грн, у період з 22.07.2024 по 17.02.2025. В останнє платіж на погашення заборгованості відповідачем було внесено 07.09.2024 у розмірі 1708,20 грн. Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення 4150 грн. заборгованості за штрафами по споживчому кредиту № 8350221 від 22.07.2024 задоволенню не підлягає. Таким чином до стягнення підлягає заборгованість за кредитним договором у сумі 25 276,75 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 7968 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 16488,75 грн, та заборгованості за комісією про видачу кредиту 820 грн. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень\~статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із частинами першою та другою\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7100,00 грн. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу надав договір № 16012025 про надання правової допомоги від 16.01.2025, додаткову угоду № 1 від 16.01.2025, згідно якого визначено, що дана угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами та діє протягом усього строку дії договору та є невід`ємною частиною договору, цією ж самою угодою визначено розмірі правових витрат у розмірі 7100 грн., акт приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 16012025 від 16.01.2025, платіжну інструкцію № 15888 від 29.04.2025 . Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої\~статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно із частиною другою\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20). Враховуючи вищевикладене, зважаючи на складність справи, яка є справою незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт, зокрема те, що надання правової допомоги становила у складанні позовної заяви, та додатків до неї, та надання усної консультації, необхідно дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7100,00 грн., який є завищеним. За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Тому з\~відповідача на\~користь позивача\~необхідно \~стягнути судовий\~збір у\~розмірі 2080,77\~грн., пропорційно задоволеної суми позовних вимог.

Outcome: partial