Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем викладено обставини, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 травня 2008 року з нього ( [PERSON] ) на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів його заробітку. Рішенням суду від 17.10.2018 звільнено його від сплати заборгованості за аліментами, що утворилася з 01 лютого 2014 року на підставі виконавчого листа №2-3404 виданого 20 травня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. На даний час в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів з 01.02.2018 по 27.01.2024 в розмірі 194\~421,47 грн. Враховуючи, що неповнолітній син [PERSON] перебуває повністю на його ( [PERSON] ) утриманні, і він, починаючи з 01.01.2018 по 01.11.2024 перерахував на рахунок сина [PERSON] кошти в розмірі 116\~979 грн. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 194\~421,47 грн. Відповідач подав відзив на позов в якому зазначив, що позивач не навів обставин, які б свідчили про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Посилання позивача на перерахування коштів не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем оплачено платежів з призначенням «аліменти» в сумі 39\~700,00 грн. Дитина [PERSON] постійно проживав за місцем проживання матері, разом із бабусею і матір`ю і перебуває на їх утриманні. Тому відсутні підстави для задоволення позову. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з мотивів та підстав наведених у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав відзив на позов і просить з мотивів та підстав викладених у відзиві на позов відмовити у задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, та пояснивши, що він перебуває на утриманні своєї матері, зі сторони батька він отримував регулярні банківські перекази, близько 100\~000 гривень. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду витребувано докази. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 12 червня 2005 року. Від шлюбу в сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що складено актовий запис №255 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 10 лютого 2006 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2008 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2008 року, до досягнення ним повноліття. На виконання вказаного рішення суду 20 травня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-3404 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2008 року, до досягнення ним повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2018, справа № 607/4921/18, звільнено [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, що утворилася з 01 лютого 2014 року на підставі виконавчого листа №2-3404 виданого 20 травня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах виданого 13 листопада 2024 року старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управляння міністерства юстиції Шевчук А. О., станом на 27.01.2024 за [PERSON] наявна заборгованість за аліментами, які стягуються з нього на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01.02.2018 по 27.01.2024 у розмірі 194\~421,47 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] виповнилося 18 років і він досяг повноліття [INFO] . [PERSON] у період з 01.02.2018 по 27.01.2024 був зареєстрований та проживав за місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] ,\~навчається у\~Тернопільському національному\~технічному університеті\~імені Івана\~Пулюя,\~за навчання\~оплату здійснила\~ [PERSON] ,\~що підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250626/82296-БТ від 07.07.2025, та виписок із рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , судом з`ясовано, що [PERSON] переказав кошти на рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] як аліментів, за період з 01.02.2018 по 01.12.2024 в розмірі 116\~994,70 грн. Судом не взято до уваги довідки про доходи [PERSON] за період з 01.12.2024 по 31.07.2025, оскільки вони подані в порушенні ст. 83 ЦПК України, однак вказані кошти в розмірі 51 893,28 грн, повинні враховуватися державним виконавцем при розрахунку розміру заборгованості із сплати аліментів. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід звільнити його від сплати аліментів у зв`язку із його оплатою. Суд погоджується частково з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 179 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 01.02.2018 по 27.01.2024 був зареєстрований та проживав за місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] ,\~тому посилання\~позивача на\~проживання з\~ним дитини\~є безпідставні\~та не\~підтвердженні належними\~та допустимими\~доказами.\~ \~ Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є переказ позивачем коштів на рахунок дитини як аліментів і не врахування цих коштів державним виконавцем. Згідно з частиною четвертою\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною восьмою\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: переказ позивачем коштів на рахунок дитини як аліментів, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої\~статті 197 СК України\~може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів повністю або частково. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Судом установлено, що [PERSON] переказав кошти на рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] як аліментів, за період з 01.02.2018 по 01.12.2024 в розмірі 116\~994,70 грн. Відповідно до статей 12,\~82 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стороною відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин. Суд, враховуючи, що [PERSON] переказав кошти на рахунок [PERSON] як аліменти на дитину, за період з 01.02.2018 по 01.12.2024 в розмірі 116\~994,70 грн, суд дійшов висновку, що слід позов задовольнити частково та звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим листом №2-3404, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 20.05.2008, про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2008 року, до досягнення ним повноліття, на суму 116\~994,70 грн. Також, враховуючи, що позивач [PERSON] переказав кошти на рахунок [PERSON] , як аліменти на дитину в розмірі 116\~994,70 грн, не подав належних та допустимих доказів, які б свідчили про переказ ним коштів на суму 194\~421,47 грн, і не навів істотних обставин в розумінні частини другої\~статті 197 СК України, які були підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів на суму 194\~421,47 грн, тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial