Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 січня 2012 року і мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Заявляючи про фактичне припинення подружніх стосунків через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на життя, перебування відповідача за кордоном з лютого 2022 року, позивач з позовом про розірвання шлюбу 16 липня 2025 року звернувся до суду. 17 липня 2025 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в [ADDRESS] (а.с. 13). Ухвалою судді від 18 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 15). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань на 08-му годину 12 серпня 2025 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в день розгляду справи в судовому засіданні подав через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без його участі (а.с. 22). Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову, судовою повісткою-повідомленням відповідачу було направлено 21 липня 2025 року, однак повернулося до суду без вручення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 18-19). Також копії вище вказаних документів направлено відповідачу на зазначений у позові номер телефону у додатку VIBER (а.с. 21), і вона у відповідь написала повідомлення про визнання позовних вимог і про розгляд справи без її участі. Крім того, 18 липня 2025 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик [PERSON] до суду (а.с. 16). Таким чином, відповідач обізнана про розгляд справи за позовом до неї в Мурованокуриловецькому районному суді, в силу положень ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням такого: Зі свідоцтва про шлюб (копія на а.с. 7) слідує, що сторони із 06 січня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтва про народження (копія на а.с. 8), - що мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, різними поглядами на життя, перебуванням відповідача за кордоном з лютого 2022 року, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Відповідач заперечень проти таких обставин суду не подала, висловила позицію про визнання позову (а.с. 21). На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved