Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що з 23.04.2024 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося і з початку 2025 року той з позивачем майже не проживає. Спільна дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Вважає, що їх сім`я розпалась та вказує, що чоловік жодним чином не турбується та не приймає участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Зазначає, що відповідач також припинив надавати будь-яку допомогу на утримання позивача як матері їх спільної дитини. Оскільки відповідач не бажає добровільно надавати допомогу на утримання позивача, вона вирішила звернутись до суду. Вказує, що на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, фінансових доходів не має і аліменти на її утримання є життєвою необхідністю. За таких умов [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 25% усіх видів доходів платника аліментів, починаючи з дати подачі позову і до досягнення сином трирічного віку (до [INFO] ). Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 24.07.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, з заявами та клопотаннями не звертався, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 23.04.2024 ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.04.2024 у відділі ДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) за актовим записом № 471, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 січня 2025 року, виданого ДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Таким чином судом достовірно встановлено факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбних відносинах та наявність спільного сина [PERSON] , [INFO] . Згідно Декларації № 0001-Р2ТЕ-7РАО та № 0001-ТАР2-3Е10 на вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу [PERSON] та [PERSON] мають одного надавача ПМД, законним представником [PERSON] вказана [PERSON] . Згідно положень ч. 1,2, с. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1,2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у частці від доходу відповідача в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку). Відповідно до змісту ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Однак суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище як позивача, так і відповідача, а також розмір його доходів, які мають бути достатніми для виконання заявлених позовних вимог. Належних доказів здійснення відповідачем трудової діяльності та отримання ним як офіційного, так і неофіційного доходу для виконання всіх зобов`язань та можливості повної сплати заявленого розміру аліментів позивачем надано не було. За таких обставин, враховуючи що право на утримання чоловіком-батьком належить дружині матері та враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути аліменти на її утримання до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Проте позов підлягає до часткового задоволення в частині визначення розміру аліментів, оскільки невідоме матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров?я та наявність інших утриманців, тому суд вважає за можливе задовольнити позов у цій частині у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: partial