Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

10.04.2024 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшов позов [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Позов обґрунтовано тим, що 02 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Біг Енергія» та ТОВ «Сигма» укладено договір № 14/12-04-08 про надання кредиту в розмірі 6500000 грн. В забезпечення виконання ТОВ «Сигма» умов кредитного договору було укладено договір поруки № 12/05-04-08 від 02.04.2008 року, згідно якого [PERSON] є поручителем. 03 квітня 2008 року було укладено іпотечний договір № 15/15-04-08, згідно якого [PERSON] , передала в забезпечення виконання кредитного договору нерухоме майно: будівлі та споруди А-2, А1-1, А2-1 головний корпус бази (цегла) 752,0 кв.м.; а, а1-а6 ганки; а7 тераса, літ. Б-2, Б-1-3, В-2, Д-1,Е-1, Ж-1, Є-1 туристичні будинки; літ. В ганок; літ. I-1 ротонда; літ. К-1 котельня турбази 75,8 кв.м.; літ. к 1 ганок; Л-1 склад для зберігання матеріалів 68,2 кв.м.; літ. С-1 будівля очистки стічних вод 31,0 кв.м.; літ. с ганок; літ. Т-1 душова 6,2 кв.м.; літ. П-1 електрощитова 15,8 кв.м.; літ. М-1 насосна із свердловиною 13,9 кв.м.; літ. Н-1 сарай; літ. Р бон; літ. Г туристичний будинок; літ. У-1 господарча будівля; Ф-1 будівля котеджу; літ. ф1-1 веранда; літ. ф, ф1 ганки; літ. Х-1 госп. буд. 11,7 кв.м.; літ. Ц альтанка; №1 [PERSON] ; №4, 12 ворота; № 7 газорозподільний пункт (тимчасовий); №8,9 туалет (тимч.); № 10, 15, 19, 20 огорожа; № 13 хвіртка; № 14 кран-умивальник; № 18 споруда (тим час.); № 21 Бон з навісом (тимчасовий), № 22, 23 споруди (тимчасові); I-IV мостіння, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року стягнуто заборгованості за кредитним договором № 14/12-04-08 від 02.04.2008 року в розмірі 7 658 507 грн. 08 травня 2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення та в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Сигма» звернуто стягнення на вищезазначене нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 07.07.2012 року між Товарною біржою «Універсальна товарно-сировинна біржа» та ТОВ «Мірада Класік» укладено договір № 62/0712 про визначення умов участі у аукціоні з продажу активів. Згідно протоколу № 1 проведення аукціону з продажу активів, що обліковується на балансі ВАТ «Банк «Біг Енергія» від 13.07.2012 року, який проведено Товарною біржею «Універсальна товарно-сировинна біржа» переможцем з купівлі лоту № 1, майнові права за договором про надання кредиту № 14/12-04-08 від 02.04.2008 року визнано ТОВ «Мірада Класік». 20.07.2012 року між ВАТ «Банк «Біг Енергія» та ТОВ «Мірада Класік» укладено договір про відступлення права вимоги за договором про надання кредиту від 02.04.2008 року. В подальшому, 23 січня 2014 року між тими ж сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги. Цього ж дня, укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну іпотекодержателя за договором іпотеки від 03 квітня 2008 року). 14.12.2018 року між ТОВ «Мірада Класік» та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги за договором про надання кредиту від 02.04.2008 року. Цього ж дня, укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну іпотекодержателя за договором іпотеки від 03 квітня 2008 року). Таким чином, [PERSON] є іпотекодержателем зазначеного вище майна. 22.11.2023 року Відповідачем в межах виконавчого провадження №73411507 накладено арешт на спірне майно. У зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань, Позивач має намір здійснити ряд передбачених чинним законодавством заходів щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, проте відповідний арешт перешкоджає вчинити такі дії всупереч ЗУ «Про іпотеку». На підставі викладеного просить звільнити будівлі і споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , з-під арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника від 22.11.2023 року в рамках виконавчого провадження №73411507 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивкозовим Олександром Миколайовичем вказане нерухоме майно. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження, а також залучено в якості третьої особи [PERSON] 13.06.2024 року від відповідача приватного виконавця Сивокозова О.М. надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що позивачем неправильно визначено склад учасників справи. Також відповідач зазначив, що іпотекодержатель, зокрема і новий кредитор, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи, може безперешкодно реалізувати право на задоволення своїх вимог до боржника переважно перед іншими його кредиторами, зокрема, шляхом реєстрації права власності за ним на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Тобто, за змістом зазначеного припису пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону № 1952-IV обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою, не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та для державної реєстрації за ним (зокрема і за новим кредитором, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи) права власності на цей об`єкт. Наявність арешту, накладеного на предмет іпотеки, не порушує пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Отже наявний арешт, жодним чином не порушує прав іпотекодержателя. У відзиві зазначено, що факт законності договору іпотеки був предметом розгляду в цивільній справі № 205/13352/23. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 20.02.2025 року, постановленою без оформлення окремого документу, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача Деменьєв Я.Т. позов підтримав, просив задовольнити. Від відповідача приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі, у відзиві просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але про причини неявки суд не повідомила. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши думку представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.07.2004 року на підставі договору купівлі-продажу серії АЕЕ № 768528 від 17.11.2001 року за [PERSON] зареєстровано право власності на будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] ; 03.04.2008 року на підставі іпотечного договору № 15/15-04-08 від 03.04.2008 року з ВАТ Банк «Біг Енергія» зареєстровано іпотеку на вказане майно та внесено заборону на відчуження нерухомого майна; іпотекодержатель [PERSON] ; 22.11.2023 року зареєстровано обтяження на нерухоме майно арешт на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 22.11.2023 року у виконавчому провадженні № 73411507 (а.с.7-9). Як вбачається з наданої позивачем копії договору про відступлення прав вимоги від 23.01.2014 року (а.с.10-11), згідно з умовами кредитного договору № 14/12-04-08 від 02.04.2008 року та додаткових договорів до нього, які є його невід`ємною частиною, укладених між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТОВ «СИГМА», останнє отримало від банку кредит у розмірі 6\~500\~000 грн. на строк до 01.04.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, а в забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «СИГМА» є іпотека будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] . Зазначеним договором від 23.01.2014 року було замінено іпотекодержателя вищевказаного нерухомого майна з ВАТ Банк «Біг Енергія» на ТОВ «Мірада Класік». Також ВАТ Банк «Біг Енергія» відступило ТОВ «Мірада Класік» право вимоги за зазначеним вище кредитним договором (а.с.13-14). На підставі договорів про відступлення права вимоги від 14.12.2018 року [PERSON] набула права вимоги за кредитним договором № 14/12-04-08 від 02.04.2008 року, а також стала іпотекодержателем будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с.12, 15-16). Як вбачається з копії постанови про арешт майна від 22.11.2023 року, на підставі якої було накладено арешт на майно боржника [PERSON] у виконавчому провадженні № 73411507, а саме будівлі і споруди за адресою: [ADDRESS] , стягувачем є [PERSON] . Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого 14.01.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 203/1420/13-ц про солідарне стягнення з ТОВ «СИГМА», [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 29.11.2006 року в загальному розмірі 12\~466\~498,96 грн. (а.с.6). Відповідно до наданої відповідачем приватним виконавцем Сивокозовим О.М. копії рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2024 року по справі № 205/13352/23 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження на нерухоме майно та запису про іпотеку задоволено (а.с.63-67). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.09.2024 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19.02.2025 року, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.\~\~ Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. У постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/4772/17 Верховний Суд зазначив, що в разі коли належно зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, інших, ніж іпотекодержатель, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому немає підстав для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, є лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Враховуючи, що арешт на майно [PERSON] накладено після виникнення іпотеки, позивач має право на звільнення майна з-під арешту. Разом з тим, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного виконавця, яким накладено арешт на майно боржника, і до боржника, яка є власником майна [PERSON] як до відповідачів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з положеннями розділів\~3\~та\~7\~ЦПК України,\~п.2 та п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»\~позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Як встановлено судом у ході розгляду справи, арешт на майно [PERSON] накладено у виконавчому провадженні, де стягувачем є [PERSON] , тобто він є особою, в інтересах якої накладено арешт. Позивач не зазначила його в якості відповідача. Виходячи з наведених норм закону, позивач звернулася з позовом до неналежного відповідача. Належним відповідачем у даній справі, окрім власника майна, є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, тобто стягувач [PERSON] . Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. повинен бути залучений в цій справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до ч.2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Отже, суд замінює неналежного відповідача лише за клопотанням позивача. Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. Згідно з п. 40 Постанови Великої Палати Верховного Суду\~від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. На підставі зазначеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позов подано до неналежного відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при поданні позову, відносяться на її рахунок. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed