Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

До Покровського районного суду міста Кривого Рогу 05.05.2025 надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування даної позовної заяви позивач посилався на те, що 08.11.2023 року о 11 год. 40 хв. у м. Кривий Ріг, по Дніпровське шосе, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. За фактом ДТП, між його учасниками було укладено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , який під час руху по перехрестю з круговим рухом, під час зміни смуг, під час повороту праворуч здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 214361432. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ 2СК «Мотор-Гарант» полісом №212010201. Власник пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із повідомленням про ДТП від 10.11.2023 року та заявою про страхове відшкодування від 13.11.2023. У зв`язку з настанням страхового випадку позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 17320,10 грн. відшкодувавши матеріальний збиток. Проте, оскільки цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована на пільгових умовах (пенсійне посвідчення ААА-700676 року видане на ім`я [PERSON] /страхувальник), а на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля марки «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] знаходився громадянин [PERSON] , чим порушено п.13.2.ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач порушив умови полісу обов`язкового страхування, тому зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8656,05 грн., тому позивач просить стягнути вказану суму з відповідача [PERSON] , а також стягнути судові витрати. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 28.05.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, надав письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 08.11.2023 року о 11 год. 40 хв. у м. Кривий Ріг, по Дніпровське шосе, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. За фактом ДТП, між його учасниками було укладено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , який під час руху по перехрестю з круговим рухом, під час зміни смуг, під час повороту праворуч здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова група«ТАС» на підставі полісу № ЕР 214361432. На підставі заяви потерпілої сторони позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 17320,10 грн., відшкодувавши матеріальний збиток. Відповідно до підпункту «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~ статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до підпункту 38-1.1 статті 38-1\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону\~(при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно п. 13.2 ст. 13 Закону розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Проте, оскільки цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована на пільгових умовах (пенсійне посвідчення [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] /страхувальник), а на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля марки «Богдан 211140», державний номерний знак [NUMBER] знаходився громадянин [PERSON] , чим порушено п.13.2.ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач порушив умови полісу обов`язкового страхування, тому зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8656,05 грн. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоду, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, неправомірними діями відповідача пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Відповідно до ч. 2\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вказує\~ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно\~ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п. 1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. ПрАТ «СГ«ТАС»\~виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу та виплачено потерпілій особі в розмірі 17320,10 грн. Таким чином, до позивача в межах сплаченої суми в розмірі 50 відсотків\~8656,05 грн., перейшло право вимоги завданої шкоди, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова групи «ТАС» до\~\~ [PERSON] про стягнення коштів. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved