Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», через свого представника звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] \~про стягнення заборгованості, а саме стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2012 року у справі № 1421/1169/12 (провадження № 2/1421/594/12) стягнуто з [PERSON] \~на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект»: заборгованості за кредитним договором № 11374595000 у розмірі 588730, 72 грн.,витрати на сплату судового збору у розмірі 1700, 00 грн. і витрати на фнформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн 00 коп. Відповідач не виконує вказане з моменту його ухвалення, то в порядку\~ст.625 ЦК України\~та враховуючи пункти 12\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, період за який позивач просить стягнути 3% річних та інфляційні втрати - з 02.04.2017 по 23.02.2022. В зв`язку з вищезазначеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь з [PERSON] \~3% річних за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 в сумі 124\~628, 59 грн. та інфляційні втрат за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 у сумі 411\~009, 84 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» 14.08.2025 від її представника надійшов відзив у котрому остання просить відмовити у задоволення позовних вимог. Із клопотанням про продовження строку для подачі відзиву предстаник відповідача не зверталася. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №11374595000, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику кредитні кошти у повному обсязі відповідно до умов кредитного договору. Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання перед банком, в наслідок чого, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2012 року у справі № 1421/1169/12 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] » заборгованість за кредитним договором № 11374595000 у розмірі 588730,72 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 1700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн 00 коп. Рішення набрало законної сили 23.11.2010 року. 11.06.2013 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 4 , за яким ТОВ «Кей-Колект» набуло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11374595000 (укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с. 13-18). Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської обалсті (справа №484/5388/13-ц) замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні № 34757075 з виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2012 року у справі № 1421/1169/12 (провадження № 2/1421/594/12). У відповідності до ч.4\~ст.\~82 ЦПК України\~визначено, що: обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, в тому числі з врахуванням і вищевказаного судового рішення, судом визнається як об`єктивний факт те, що на даний час [PERSON] є боржником по відношенню до «Кей-Коллект» у виконавчому провадженні № 34757075 з виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2012 року у справі № 1421/1169/12 (провадження № 2/1421/594/12). Факт невиконання судового рішення відповідачем встановлено судом та не спростовано відповідачем. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 в сумі 124\~628, 59 грн. та інфляційні втрат за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 у сумі 411\~009, 84 грн., у зв`язку з не виконанням ними рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2012 року у справі № 1421/1169/12 (провадження № 2/1421/594/12). За змістом ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.5 ст.11\~та ч.2 ст.509\~цього\~Кодексу\~у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, зобов`язання можуть виникати з рішення суду. Крім цього, відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа №758/1303/15-ц, провадження №14-68цс18) за змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Наявність судового рішення про стягнення коштів, яке відповідач не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625\~цього Кодексу, за час прострочення. Отже, зобов`язання, яке виникло між сторонами по справі, виникло саме на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2025 по справі № 1421/1169/12 та за своїм характером є грошовим зобов`язанням, оскільки, полягає в тому, що позивач ТОВ «Кей-Колект» (правонаступник ПАТ "Укрсиббанк") має право вимагати від [PERSON] сплатити грошові кошти за невиконання грошового зобов`язання, в свою чергу, [PERSON] зобов`язана сплатити грошові кошти на користь ТОВ «Кей-Колект». Тому, враховуючи ту обставину, що відповідач порушила грошове зобов`язання з виплати грошових коштів розмір яких, визначений рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення, зокрема у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі\~ст. 625 ЦК України. Щодо строків звернення до суду із вказаною позовною заявою, слід зазначити наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові. Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення\~статті 267 ЦК України\~і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Частиною першою\~статті 261 ЦК України\~встановлена презумпція можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Відповідно до\~ст. 262 ЦК України\~заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням\~постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений\~Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ\~набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2"\~відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено. За приписами пункту 19\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, враховуючи те, що на всій території України було запроваджено карантин, а під час дії карантину строки, визначені\~статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений\~ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, то позивач звернувся до суду із позовом у квітні 2025, і просить стягнути кошти за період з 01.08.2017, тобто у межах продовженого Законом строку давності, оскільки на час набрання чинності Законом строк давності не сплинув. У постанові Верховного Суду від 23 лютого 2023 року по справі № 911/3025/21 вказано: «оскільки вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених\~статтею 625 ЦК України\~не є додатковими вимогами в розумінні\~статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою у будь-якому випадку не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову». Позивач правомірно ставить вимогу про стягнення з відповідача за період з 02.04.2017 року\~\~по 23.02.2022 року три відсотків річних від простроченої суми в розмірі 124\~628, 59 грн., інфляційних втрат - 411\~009, 84., та\~\~дані суми правомірно розраховані. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Також, згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 6427, 66 грн.

Outcome: approved