Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

07 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Самарівський відділ державної виконавчої служби у Самарівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини. 1.Стислий виклад позиції позивача В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 05.11.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між ним, [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , актовий запис № 500. Він та відповідачка є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року з нього, [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини становить 41 105,98 грн. 15 січня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення про розірвання шлюбу між ним і відповідачкою. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року його, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 11 жовтня 2022 року ухвалене рішення про усиновлення громадянином України [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , рішення суду набрало законної сили 15 листопада 2022 року. Позивач у заяві зазначив, що після ухвалення судом рішення про усиновлення дитини змінився суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, а натомість між усиновлювачем і усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому, у усиновлювача виникають обов`язки по утриманню усиновленої дитини. У зв`язку з наведеним, у позовній заяві [PERSON] , посилаючись на ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 188, 191, 207, 225, 231, 232 СК України, просив суд: -звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі виконавчого листа № 183/6231/15, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 01.12.2015 р. згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року (справа № 183/6231/15), з 15 листопада 2022 року (з часу набрання законної сили рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року у справі № 183/5394/22 про усиновлення дитини); -звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі виконавчого листа № 183/6231/15, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 01.12.2015 р. згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року (справа № 183/6231/15), починаючи з 15 листопада 2022 року (з часу набрання законної сили рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року у справі № 183/5394/22 про усиновлення дитини). 2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача. 02.12.2024 р. відповідач [PERSON] звернулася до суду з відзивом на позов, у якому остання фактично не заперечує обставин виникнення правовідносин між нею і позивачем [PERSON] , не заперечує проти задоволення вимог про звільнення [PERSON] від сплати аліментів на утримання дитини, у той же час, просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини. 3. Рух справи та процесуальні дії у справі. 07 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Самарівський відділ державної виконавчої служби у Самарівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини. Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог. 14 квітня 2025 року ухвалою суду визначено проводити за правилами загального позовного провадження та визначено дату проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року закрите підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 4.Судовий розгляду В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Духовна О.В. підтримала позов, посилалася на підстави звернення до суду, викладені у заяві, просила суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи. 5.Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено 15 січня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі № 183/7347/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якого розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 05 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 500, після реєстрації шлюбу [PERSON] залишене прізвище [PERSON] .. Згідно до свідоцтва про народження, виданого 19.10.2015, [PERSON] і [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року (справа № 183/6231/15) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.09.2015 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про позбавлення батьківських прав (справа № 183/4316/20, у відповідності до рішення суду, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , рішення суду набрало законної сили 07.07.2022 року. Згідно зазначеного рішення судом встановлено, що 26 лютого 2019 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] . Встановлено, що 11 жовтня 2022 року Новомосковським міськрайонним судом ухвалене рішення за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про усиновлення дитини. (Справа № 183/5394/22) Згідно рішення суду: -заяву [PERSON] - задоволено; -усиновити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] ), який народився в м. Новомосковську, Дніпропетровської області, дитину - [PERSON] , [INFO] . -внести відповідні зміни в актовий запис № 505 про народження [PERSON] , [INFO] , складений 17 серпня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Батьком дитини записати громадянина України [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 15.11.2022 року. Встановлено, що 02 грудня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області видане свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Новомосковськ, Дніпропетровської області, актовий запис № 505, у відповідності до якого батьками дитини зазначені: батько [PERSON] , мати - [PERSON] . 6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 6.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 6.2 Згідно до ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. 6.3 У відповідності до ст. 207 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), 1. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. 2. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 208 СК України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). На підставі ст. 211 СК України, 1. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. 2. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. 3. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. На підставі пункту 4 частини 1 статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі ст. 229 СК України, 1. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. 2. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. 3. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Статтею ст. 231 СК України передбачено, що, 1. Якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. 2. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Частиною 1 статті 232 СК України передбачено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. У відповідності до частин 3, 4, 5 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Згідно вимог статті 233 СК України, 1. На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. У відповідності до ст. 314 ЦПК України, 1. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. 2. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). 3. За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Частиною 7 статті 314 СК України визначено, що усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. 7.Висновки суду. Оскільки дитина, на утримання якої стягуються аліменти з позивача [PERSON] , усиновлена іншим чоловіком, суд приходить до висновку, що з дати набрання рішення суду про усиновлення, позивач [PERSON] не несе обов`язок сплачувати аліменти на утримання усиновленої дитини, оскільки частиною 1 статті 232 СК України визначено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена. Верховний суд у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21 висловив наступний правовий висновок, а саме, щодо тлумачення положень абзацу другого частини першої статті 232 СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення. При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька. Тобто у разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною. Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною та її матір`ю за походженням (біологічною матір`ю) виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком та дитиною. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у зв`язку з чим, вимоги [PERSON] належить задовольнити. 8.Судові витрати Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з наведеним, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved