Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ\~«Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~22.03.2024-100001410 від 22.03.2024 року в розмірі 8 877,70 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 22.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 7 000,00\~грн строком на 70 днів з встановленням плати за користування кредитними коштами в розмірі 1,35 % в день, а також сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 15\~% від суми кредиту, тобто 1 050,00 грн. Окрім того, сторони погодили розмір неустойки 70,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання (неналежного) виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного (неналежно) виконаного зобов`язання. Внаслідок порушення умов договору та неповернення суми кредиту станом на 12.06.2025 року в [PERSON] наявна заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 8 877,70 грн, з яких 4 995,34 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 832,36\~грн заборгованість за процентами, 1 050,00 грн неустойка. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] зазначений розмір заборгованості, а також 2\~422,40\~грн сплаченого судового збору. Представник позивача Рассказов Д. І. в судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ\~«Споживчий центр». Відповідач [PERSON] належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, до початку розгляду справи по суті не подав відзиву на позовну заяву. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.08.2025\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено такі обставини. 22.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) шляхом акцептування відповідачем пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), а також заявки кредитного договору (кредитної лінії), в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е634 укладено кредитний договір № 22.03.2024-100001410. Зі змісту п. п. 2.1-2.2.3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії) від 22.03.2024 року видно, що зазначений електронний кредитний договір укладається кредитодавцем і позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п. 3.1 пропозиції про укладення вищевказаного кредитного договору (оферти) кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти і комісію. Пунктами 3.3-3.3.7 оферти передбачено, що дата надання кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною цієї оферти. Так, у п. п. 1-9 заявки сторони визначили суму кредиту 7 000,00 грн, строк, на який надається кредит 70 днів з дати його надання (22.03.2024 року), дату повернення (виплати) кредиту 30.05.2024 року, фіксовану незмінну процентну ставку в розмірі 1,35 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, сплату комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 15 % від суми кредиту, тобто 1500,00\~грн, а також графік платежів за договором. Окрім того, п. 13 заявки передбачено сплату неустойки у розмірі 70,00\~грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з п. 4.1 кредитного договору (оферти) кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту визначено сторонами шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-5018. В абз. 6 заявки також зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за цим та наступними договорами 4149-49ХХ-ХХХХ-5018. Згідно з абз. 3 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 22.03.2024-100001410 (кредитної лінії) [PERSON] підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) вищевказану пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №\~22.03.2024-100001410 від 22.03.2024 року, з якими він попередньо уважно ознайомився. Зі змісту квитанції про електронний переказ коштів, виданої АТ КБ «ПриватБанк», видно, що на виконання умов кредитного договору № 22.03.2024-100001410 за допомогою системи LiqPay 22.03.2024\~року на картковий рахунок [NUMBER] здійснено грошовий переказ у розмірі 7 000,00 грн. Окрім того, до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] 22.03.2024 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А634, а також скриншот із сайту Національного банку України щодо здійснення ідентифікації [PERSON] за допомогою системи BankID. Зі змісту позовної заяви відомо також, що [PERSON] 08.04.2024 року здійснив часткову сплату за кредитом в сумі 5\~500,00 грн. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №\~22.03.2024-100001410 від 22.03.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 8 877,70 грн, з яких 4 995,34 грн основний борг, 2 832,36 грн проценти, нараховані за період з 22.03.2024 року до 30.05.2024 року, 1050,00\~грн неустойка. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.\~1\~ст. 207 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 22.03.2024 року сторони в електронній формі уклали кредитний договір, на підставі якого позивач ТОВ «Споживчий центр» надало [PERSON] кредит у розмірі 7\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідач [PERSON] отримав надані позивачем кошти, проте належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість. Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що суду не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, із [PERSON] на користь ТОВ\~«Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №\~22.03.2024-100001410 від 22.03.2024 року в розмірі 7\~827,70 грн, з яких 4 995,34 грн основний борг (заборгованість за тілом кредиту), 2 832,36 грн заборгованість за процентами. Водночас, визначаючись із стягненням на користь ТОВ\~«Споживчий центр» заявленого розміру неустойки, суд звертає увагу на таке. Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022\~року строком на 30 діб, який надалі неодноразово було продовжено і який триває дотепер. Згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Так, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На час розгляду справи в суді положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинними. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Отже, ч. 2 ст. 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13.03.2012 року у справі №\~5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, від 16.12.2015 року у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 року у справі №\~334/3161/17 (п. 17), від 18.01.2022 року у справі №\~910/17048/17 (п. 78), від 29.06.2022 року у справі № 477/874/19 (п. 69)). Також, Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанови Верховного Суду від 18.10.2023 року у справі №\~706/68/23, від 12.02.2025 року № 758/5318/23, згідно з якими тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З аналізу положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень та ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що на кредитний договір, укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а відтак позичальник [PERSON] звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, а нарахована кредитодавцем неустойка, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню кредитодавцем. Судом встановлено, що відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 22.03.2024-100001410 від 22.03.2024 року до заборгованості [PERSON] за вказаним договором, серед іншого, включено неустойку в розмірі 1050,00\~грн. Оскільки зазначена сума неустойки нарахована ТОВ «Споживчий центр» у період дії в Україні воєнного стану, вона не підлягає стягненню з відповідача, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. У силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути 2\~135,89 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (7\~827,70 грн * 2422,40 грн / 8 877,70 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial