Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У червні 2025 року позивач ТОВ "Столичний Комфорт" звернулось з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості, за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 у розмірі 9951,57 грн., яка складається з: суми боргу за здійснення контрольно-пропускного режиму 6745,04 грн., збитків від інфляції у розмірі 2666,93 грн. та 3% річних у сумі 539,60 грн., а також судових витрат, що складаються зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є власником майна№ А87 в будинку [ADDRESS] . Позивач ТОВ "Столичний Комфорт" є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] , згідно договору № 17/07-О/1-2 від 17.07.2019 на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків та акту приймання передачі житлового будинку для утримання та експлуатаційного обслуговування. Відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 19.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 18.08.2025 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] , згідно договору № 17/07-О/1-2 від 17.07.2019 на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків та акту приймання передачі житлового будинку для утримання та експлуатаційного обслуговування, акту приймання передачі та статуту, затвердженого протоколом № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Столичний комфорт» від 16.06.2011, відповідно до п. 2.2.1 предметом діяльності Товариства є, зокрема, постачання газу, постачання гарячої води, постачання електричної енергії, постачання питної води, постачання теплової енергії, постачання холодної води, водовідведення. Відповідач є власником приміщення [NUMBER] в будинку [ADDRESS] , про що свідчить довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2025. 04.09.2019 між позивачем та відповідачем укладено угоду про надання приміщення для виконання ремонтно-оздоблюваних робіт №А-087/2. Відповідно до п.1-3 Угоди Позивач зобов`язується забезпечити можливість проведення Відповідачем внутрішніх санітарно-технічних, електромонтажних робіт, а також виконання внутрішніх опоряджувальних і оздоблювальних робіт в приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зобов`язується відшкодовувати в повному об`ємі Позивачу витрати за технічно- санітарне обслуговування вказаного будинку із розрахунку витрат на 1 кв.м. загальної площі квартири відповідно до Додатка 1 даної Угоди, витрати за слсктро-, тепло-, водопостачання та водовідведення, та здійснення контрольно-пропускного режиму. Відповідно до ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, Закон встановлює презумпцію власника майна нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані із зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей, тощо. Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 628 ЦК України зазначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законно як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості борг відповідача за спожиту послугу за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 становить 9951,57 грн., що складається з: суми боргу за здійснення контрольно-пропускного режиму 6745,04 грн., збитків від інфляції у розмірі 2666,93 грн. та 3% річних у сумі 539,60 грн. Вказаний розмір боргу відповідачем не спростовано, контррозрахунку не надано. Відтак, оскільки позивач забезпечує кваліфіковане утримання, поточний ремонт та технічне експлуатаційне обслуговування належного відповідачу у буд. по [ADDRESS] , відповідач зобов`язаний сплачувати за надані послуги по здійсненню контрольно-пропускного режиму. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно із ч. 1,ч.2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином суд приходить до висновку про те, що відповідач є власником майна, відтак сплата за послуги є його обов`язком, докази надані позивачем суд вважає належними та допустимими, оскільки ними підтверджуються, що позивач здійснює обслуговування майна. При визначенні суми боргу, суд бере за основу долучений позивачем розрахунок заборгованості, який складений у повній відповідності з чинним законодавством та перевірений судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем відзив на позов не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. За таких умов, позов підлягає задоволенню, відтак підлягає стягненню з відповідача заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 у розмірі 9951,57 грн., яка складається з: суми боргу за здійснення контрольно-пропускного режиму 6745,04 грн., збитків від інфляції у розмірі 2666,93 грн. та 3% річних у сумі 539,60 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд керується таким. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., що відповідатиме принципу розумності та пропорційності.

Outcome: approved