Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №4377326 від 11.02.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 122768,26 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 23.05.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 106-107). 10.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки вважає, що нарахована позивачем заборгованість за пенею і штрафом у розмірі 9500 грн. не відповідає вимогам законодавства, так як в період дії в Україні воєнного стану забороняється їх нарахування. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем не підтверджено факт виконання ним умов кредитного договору. Зазначає, що кредитні кошти отримувала з метою лікування сина та чоловіка. Окрім того, на думку відповідача, проценти за користування нею кредитними коштами не мають сплачуватись позивачу внаслідок пропущення ним строку позовної давності. До того ж, відповідач просить зменшити розмір стягнення з неї витрат на правничу допомогу на користь позивача з 10000 грн. до 2000 грн. (а.с. 114-140). 19.06.2025 від представника позивача надійшла відповідь відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що відсотки нараховані ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в межах строку 360 днів та є правомірними. Представник позивача заперечуючи проти доводів відповідача посилається на те, що додатки до позовної заяви містять доказ первісного кредитора від 24.09.2024 щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги за кредитним договором, в якому зазначено спосіб та засвідчений факт повідомлення боржника про відступлення права вимоги. На думку представника позивача, медична документації надана відповідачем не підтверджує виконання майнових зобов`язань та не звільняє від їх виконання (а.с. 143-155). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 11.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4377326 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 14600,00 грн строком на 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 5 днів (а. с. 29-34). Окрім того, в цей же день між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору № 4377326, за умовами якого сума кредиту, яка надається з цим додатковим договором складає 4400 грн, а також внесено зміни до п. 1.2 договору 4377326, згідно якого сума кредиту складає 19000 грн (а.с. 26-28). ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 19000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку маска картки [NUMBER] (яку клієнтом вказано при підписані договору), що підтверджується матеріалами справи. Факт належності вказаної картки, а також факт зарахування коштів за зазначеним договором підтверджується відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 24, 64, 141). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», долученого до матеріалів позовної заяви, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4377326 від 11.02.2024 станом на 23.09.2024 становить 87360,14 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12923,07 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 64937,07 грн, штрафні санкції 9500 грн (а.с. 41-45). \~ \~ \~ \~23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено договір факторингу № 23/09/2024, за яким фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язався відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників, враховуючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 50, 68-73, 77). \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 139 календарних днів за договором №4377326 від 11.02.2024 проценти складають у розмірі 44908,12 грн (а.с. 46-47). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» втратило такі права. Таким чином, встановлення судом факту невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Суд зазначає, що позивачем у даній справі не заявлено позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій. Доводи відповідача щодо не виконання позивачем умов договору, суд вважає неспроможними, оскільки факт перерахування коштів підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а.с. 24, 25) та листом від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 141) відповідно до якого було підтверджено факт належності відповідачу кредитної картки відповідного номеру та зарахування на її картку коштів від ТОВ «ЛІНЕУРА». Представник позивача при зверненні до суду з даним позовом також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу. Згідно\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя\~статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8\~статті 141 ЦПК України). 01.08.2024 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідухом Є.О. укладено договір №01-08/2024 про надання юридичних послуг (а.с. 64-65). Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №4162228 адвокатом Дідухом Є.О. надано ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у справі за його позовом до [PERSON] правничу допомогу на суму 10000 грн. (а.с. 60). Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною четвертою, п`ятою\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно пункту 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10 000 грн є завищеними, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення із відповідача на корить ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» понесених у даній справі витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 5 000 грн. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 100).

Outcome: approved