Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Акціонерне товариство «ПроКредит банк» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2021 матеріали справи за позовною заявою АТ «ПроКредит банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості передано на розгляд до Південного міського суду Одеської області за підсудністю. 01.02.2022 справа надійшла до Південного міського суду одеської області за підсудністю. АТ «ПроКредит банк» просить суд стягнути солідарно з відповідачів 1\~284\~171,22 грн кредитної заборгованості, з яких: 1\~178\~189,46 грн капітал; 76106,08 грн відсотки, 24232,20 грн - відсотки за неправомірне користування кредитом. Позов обґрунтовано тим, що між АТ «ПроКредит банк» та [PERSON] було укладено рамкову угоду № FW501.1128 від 12.09.2014, відповідно до умов якої позивач здійснив кредитування відповідача, а також укладено з [PERSON] договір поруки № 337858-ДП1 від 11.09.2014 на забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до договору №501.44813/FW501.1128 від 12.09.2014 [PERSON] було надано кредит строком на 84 місяці, сума кредиту 5\~500\~000,00 грн, відсоткова ставка 19,00% річних. Однак, [PERSON] порушив умови кредитних договорів та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту та відсотків, в наслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість в розмірі 1\~284\~171,22 грн, а саме: -1\~178\~189,46 грн капітал; -76106,08 грн відсотки, -24232,20 грн - відсотки за неправомірне користування кредитом. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.08.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 06.09.2022 призначено по справі бухгалтерсько-економічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 03.04.2023 до суду надійшов лист від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про необхідність оплати замовником проведення експертизи, вартість дослідження дорівнює 51619,68 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.04.2023 поновлено провадження у справі. 14.04.2023 до суду надійшло клопотання від представника відповідача - Судакова В.В про призначення повторної судової бухгалтерсько-економічної експертизи. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.04.2023 призначено по справі бухгалтерсько-економічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 14.06.2023 до суду надійшов лист від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про необхідність оплати замовником проведення експертизи, вартість дослідження становить 45884,16 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.07.2023 поновлено провадження у справі. 09.08.2023 до суду надійшло клопотання про повторне призначення експертизи (зміна експертної установи) від представника відповідача Судакова В.В., в якому зазначається, що сплата рахунку на суму 45884, 16 грн. становить надмірний фінансовий тягар для Боз О.К. При дослідженні переліку атестованих експертів, які мають кваліфікацію для проведення бухгалтерсько-економічної експертизи, було встановлено, що судовий експерт Гельман Ю.А. може провести необхідне дослідження за 29872,50 грн. При цьому, відсутні підстави вважати, що дослідження проведене експертом Гельман Ю.А. буде менше обґрунтованим, ніж Одеським НДІСЕ. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023 призначено по справі бухгалтерсько-економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Гельман Ю.А. 16.01.2025 від представника АТ «ПроКредит банк» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. 19.03.2025 представник позивача Никоненко Р.В. подав до суду письмове клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки час зупинення провадження складає 19 місяців, граничний строк проведення експертизи минув, будь-яких клопотань, в тому числі повідомлення про неможливість проведення експертизи, від експерта до суду не надходило. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.03.2025 поновлено провадження у справі. 01.04.2025\~до суду\~надійшов лист\~від судового\~експерта Гєльман\~Ю.А. за вих. №01/2/СЕ-01 про те, що станом на 01.04.2025 дослідження за наявними матеріалами справи та в межах наданих на дослідження документів завершені та складений висновок експерта за № 01/2/СЕ з ймовірнісним типом досліджень. 08.04.2025 від представника відповідача Боз О.К надійшли заперечення на клопотання представника позивача про скасування експертизи та про продовження строку проведення експертизи. 12.05.2025 від судового експерта Гєльман Ю.А. до суду надійшов висновок судово-економічної експертизи від 24.03.2025. 07.07.2025 представником АТ «ПроКредит банк» надано заперечення щодо висновків експертизи. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 09.07.2025 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Судакова В.В. в частині відкладення судового засідання на іншу дату. 18.08.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Судакова В.В., згідно якого за дорученням відповідачів адвокатом направлено позивачу пропозицію про укладення мирової угоди відповідно до якої [PERSON] за згодою [PERSON] передає АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» у власність земельну ділянку площею 0.0562 га, яка належить [PERSON] . З метою можливого укладання мирової угоди представник просив відкласти розгляд справи. Представник позивача Хоміч А.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти клопотання про відкладення розгляду справи заперечував, зазначивши про його безпідставність та необґрунтованість. Відповідач та представник відповідача [PERSON] адвокат Судаков В.В. в судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, із заява та клопотання не зверталась. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд доходить до наступного. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання, відмовивши у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його необґрунтованістю. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено Рамкову угоду №FW501.1128 від 11.09.2014, відповідно до умов якої позивач здійснив кредитування [PERSON] на підставі наступних кредитних договорів (т.1, а.с.5). Між Позивачем та [PERSON] укладено Договір про надання траншу №501.44813/FW501.1128 від 12.09.2014 (надалі - Кредитний договір 1), згідно якого [PERSON] було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 5 500 000 UAH, процентна ставка 19,00 % річних, строк 84 місяці (т.1, а.с.9). У [PERSON] станом на 01.10.2021 утворився та існує перед Позивачем борг за Кредитним договором 1 в сумі 1 284 171,22 грн, який складається: капітал - 1 178 189,46 грн, проценти 76 106,08 грн, проценти за неправомірне користування кредитом 24 232,20 грн, пеня 5 643,48 грн (т.1, а.с.14-20). Відповідно до п.7.8. Рамкової угоди Сторони погодилися, що належним та достатнім доказом наявності, безспірності та розміру заборгованості Позичальника, наявності порушень Договорів є письмова довідка Кредитора. Таким чином, розрахунки заборгованості є належним та достатнім доказом наявності та розміру заборгованості позичальника. Відповідно до умов Кредитних договорів (п.2.1. та п. 9.2.2.) [PERSON] як Позичальник зобов`язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені цим договором платежі у порядку, визначеному Кредитними договорами. Однак, [PERSON] порушив умови Кредитних договорів та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість. Умовами вищезазначених Кредитних договорів передбачено, що Кредитор вправі вимагати дострокове погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов`язань за цим Договором тривалістю більш ніж (три) банківські дні (п.8.2.1). Водночас умовами зазначених Кредитних договорів передбачено, що при прострочені погашення грошових зобов`язань за цим Договором тривалістю більш ніж 30 (тридцять) календарних днів пзичальник зобов`язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред`явив йому Вимогу, якщо інше не буде погоджено з Кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення (п.8.6. та п. 8.7.). Позивач надіслав [PERSON] . Вимогу про повне дострокове погашення кредиту, яка була отримана Відповідачем (т.1. а.с.21). Умовами Кредитних договорів передбачено, що Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит Протягом п`яти банківських днів з дня відправлення Вимоги (п.8.4.). Проте, [PERSON] не виконав вимогу і взяті на себе зобов`язання та до цього моменту кредит залишається непогашеним. Згідно п.4.2. Рамкової угоди проценти обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожен день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту. Відповідно до п. 4.4. Рамкової угоди у випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом «факт/360» від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з дати виникнення заборгованості до дати повного її погашення. Кредитним договором (ч.3 п.2) і п. 4.1. Рамкової угоди передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує Позивачу проценти, розмір яких було зазначено вище. Отже розмір процентів, що встановлений кредитними договорами, повинен сплачуватися [PERSON] за весь час прострочення і до моменту погашення заборгованості в силу ст. 625 ЦК України. Положениями Кредитних договорів (п.10.2.) передбачено, що у випадку прострочення встановлених цим отвором строків погашення грошових зобов`язань Позичальник сплачує Кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5 від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 (п`ятнадцять) гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. 11.09.2014 між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 337858-ДП1, згідно якого Поручитель ( [PERSON] ) поручається перед Кредитором за виконання усіх зобовязань Позичальника ( [PERSON] ) у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник. Кредитор вправі предявити вимогу Поручителю про погашення заборгованості Позичальника протягом 3-х років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника (п.4.1.) (т.1, а.с.23). Договором поруки, яким забезпечується виконання зобов`язань [PERSON] не передбачено спеціальних умов відповідальності [PERSON] , а отже поручитель відповідає перед АТ «ПроКредит Банк» як солідарний із позичальником боржник. У зв`язку з виникненням заборгованості Позивач звернувся до [PERSON] , з вимогою про виконання зобов`язань відповідно до умов Договору поруки. Зокрема, [PERSON] була направлена вимога. Вимоги АТ «ПроКредит Банк» не були виконані і погашення підставі Договору поруки не відбулося (т.1. а.с.25). Згідно висновку експерта № 01/2/СЕ судово-економічної експертизи по матеріалам цивільної справи № 522/21347/21 проведеними дослідженнями встановлено, що наявний у матеріалах спра\-ви розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком ві\-дповідає умовам укладеного між вказаними сторонами договору про надання траншу №501.44813/FW501.1128 від 12.09.2014, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №501.44813/FW501.1128 від 12.09.2014, станом на 01.10.2021 в повному обсязі, а саме: у розмірі 1278527,74 грн, у тому числі за основною су\-мою боргу (капіталом) у розмірі 1178189,46 грн та нарахованими процентами до сплати у розмірі 100338,28 грн, за умови підтвердження вихідних даних щодо погашення та нарахування кредитної заборгованості за вказаним кредит\-ним договором первинними документами банку та позичальника, а також да\-ними регістрів бухгалтерського обліку банку, які відсутні в матеріалах справи та не надані на дослідження. Встановити відповідність наявного у матеріалах справи розрахунку забор\-гованості позичальника [PERSON] (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком згідно укладеного між вказаними сторонами договору про надання траншу №501.44813/FW501.1128 від 12.09.2014, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №501.44813/FW501.1128 від 12.09.2014 - розрахунковим документам щодо ви\-дачі та погашення кредиту за цим договором, в межах наданих на дослідження документів не надається за можливе (т.2, а.с.137). Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно\~до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У ч. 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Частина 4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення ч. 4 ст.559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення ч.4 ст.559 ЦК України). Банк взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, надавши позивальнику обумовлені рамковою угодою та кредитними угодами грошові кошти. Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання по рамковій угоді та вказаним Договором про надання траншу не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. При цьому судом не встановлено підстав передбачених ст. 113 ЦПК України для задоволення клопотання представника [PERSON] адвоката Судакова В.В. від 07.04.2025 та призначення повторної бухгалтерсько-економічної експертизи. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник [PERSON] має перед кредитором заборгованість за Договором про надання траншу №501.44813/FW501.1128 від 12.09.2014 у загальному розмірі\~1284171 грн 22 коп., яка ним добровільно не сплачується, а тому\~позовні вимоги до позичальника та поручителя є доведеними та обґрунтованими. Також, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 19262,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved