Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в порядку окремого провадження, у якій просив: -ухвалити рішення про усиновлення [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; -змінити прізвище усиновленої дитини [PERSON] з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] »; -записати усиновлювача [PERSON] у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану батьком усиновленої дитини [PERSON] , [INFO] : у графі «Відомості про батька» - « [PERSON] , [INFO] , громадянин України»; -внести зміни до актового запису про народження №330 від 28 березня 2012 року, складеного Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про народження [PERSON] , [INFO] , де у графі «прізвище» змінити з « [PERSON] » на « [INFO] », в графі «по батькові» змінити з « [PERSON] » на « [INFO] », в графі «відомості про батька» записати « [PERSON] , [INFO] , громадянин України», дату і місце народження дитини залишити без змін. В обґрунтування заяви, [PERSON] вказав на те, що 14 серпня 2020 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від першого шлюбу [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження [PERSON] батьками дитини вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дінпропетровська від 08 лютого 2024 року по справі №204/10188/23, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] має бажання усиновити [PERSON] , [INFO] . Також, заявник зазначав, що після укладення шлюбу між ним та [PERSON] , вони втрьох разом із дитиною проживали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Із дитиною - [PERSON] у заявника склались гарні стосунки, вона дуже прив`язалась до нього та вважає і називає його - тато [PERSON] . Заявник наголошує суду, що дуже любить дитину, турбується та піклується про неї, створює усі належні умови для розвитку, утримує та виховує її, ставиться до неї як до власної рідної дитини. Окрім того, мати дитини - [PERSON] не заперечує проти усиновлення заявником її доньки, про свою згоду зазначила у нотаріально посвідченій заяві. Заявник наголошує суду, що він раніше не судимий, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, має стабільний дохід, працевлаштований з 2006 року, має позитивну характеристику з поточного місця роботи у КБ «Південне», здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя [PERSON] . В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені в заяві. У власноруч написаній заяві зареєстрованій за вх№2180 від 21.01.2025 року [PERSON] відмовився від послуг свого адвоката Стенюкової Л.М. та свої інтереси вважав за потрібне захищати в судовому засіданні самостійно. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила суду клопотання у якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі, оскільки таке усиновлення відповідає найкращим інтересам дитини. Представник заінтересованої особи - [INFO] у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи - [INFO] у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи - Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заявника та зазначила, що у матеріалах справи наявний висновок Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини [PERSON] , [INFO] , який просить суд врахувати. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, думку заінтересованої особи [PERSON] , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із статтею 20 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення. Частиною першою статті 21 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Статті 11, 12, 14, 24 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року (далі - Конвенція про усиновлення дітей), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Порядок розгляду судом справ про усиновлення врегульовано главою 5 Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України - «Розгляд судом справ про усиновлення». Усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 СК України). Усиновлення здійснюється на підставі рішення суду (частина перша статті 207 СК України) і вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 225 СК України). В судовому засіданні встановлено, що заінтересована особа - [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , в якому [INFO] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого повторно 08 березня 2023 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за актовим записом №330. Батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.31). Згідно пояснень заявника, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 14 серпня 2020 року заявник [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданим повторно 31 січня 2023 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) за актовим записом №360 (а.с.24). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого повторно 31 січня 2023 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.74). У матеріалах справи наявне заочне рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року у цивільній справі №204/10188/23, якою позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволено та позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.26-30). Заочне рішення набрало законної сили 14.03.2024 року. Звертаючись до суду із зазначеною заявою, заявник [PERSON] посилався на те, що бажає усиновити дитину своєї дружини - [PERSON] , [INFO] , оскільки на даний час перебуває із [PERSON] у шлюбі. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Визначення кола осіб, які можуть бути усиновлювачами, надано в статті 211 СК України. Зокрема, відповідно до її частини 1 усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Згідно положень статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я (частина 1). Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення (частина 2) (стаття 218 СК України). В матеріалах справи наявна заява [PERSON] , яка посвідчена 24 червня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевим І.О. про те, що вона погоджується на усиновлення її малолітньої дитини [PERSON] її чоловіком [PERSON] , яка зареєстрована в реєстрі за №1222 (а.с.25) та заява дитини [PERSON] , яка складена в присутності начальника управління-служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради Ткаченко Анни, та у якій дитина дає свою згоду на її усиновлення відчимом [PERSON] та зміну її прізвища на « [INFO] », по батькові на « [INFO] » (а.с.33). Заявник зазначає, що він може бути усиновлювачем та не має передбачених ст.212 СК України обмежень щодо можливості бути усиновлювачем, на підтвердження чого надав висновок про стан здоров`я (а.с.16), а також витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» (а.с.17), довідки КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» згідно яких [PERSON] на обліку з психічними та наркологічними захворюваннями не знаходиться (а.с.14,15). Окрім того, заявник надає дві довідки ДП КБ «Південне» на підтвердження того, що він дійсно працює на підприємстві на посаді фахівця 1-ї категорії та отримує дохід за період з 01.01.2024 року по 31.05.2024 року у розмірі 91 812,64 грн., за період з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року у розмірі 78 953,06 грн. (а.с.19). Заявником надано суду витяг КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №20564065 від 14.10.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно якого, заявнику належить на праві приватної власності 1/3 частина зазначеної квартири, інші частки належать батькам заявника (а.с.23). Іншого власного житла заявник не має. З Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 26.06.2024 року управлінням-службою у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради вбачається, що обстеження житлово-побутових умов, де проживають заявник [PERSON] , його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та падчерка [PERSON] , проводилось за адресою: [ADDRESS] . Під час відвідування сім`ї встановлено, що в квартирі створені необхідні умови для проживання, виховання та навчання дітей (а.с.34). В той же час, судом встановлено, що місце мешкання [PERSON] разом з її мамою [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.39,74,110-111). Задля заслуховування пояснень, судом було постановлено ухвалу, якою зобов`язано [PERSON] забезпечити явку в судове засідання заінтересовану особу - [PERSON] та неповнолітню [PERSON] , [INFO] ; залучено до участі у справі в опитуванні дитини класного керівника закладу, де навчається [PERSON] , [INFO] , та психолога. Проте, 29 травня 2025 року [PERSON] у своєму клопотанні вх№17427 від 29.05.2025 року просив суд провести розгляд справи за відсутності у судовому засіданні малолітньої [PERSON] , оскільки остання разом із її мамою знаходяться за кордоном, а її приїзд під час дії воєнного стану в країні пов`язаний із невиправданими ризиками для її безпеки, життя та здоров`я. Окрім того, заявник просив суд приєднати до матеріалів справи та врахувати наданий психологом висновок, який був складений в результаті особистої бесіди із дитиною. У зв`язку із зазначеним, ухвалою суду, за заявою заінтересованої особи, забезпечено участь заінтересованої особи - [PERSON] в судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Так, згідно наданих у судовому засіданні, проведеному 05.06.2025 року в режимі відеоконференції із заінтересованою особою [PERSON] , пояснень, остання зазначила, що дійсно зареєстрована разом із донькою за адресою: [ADDRESS] , та на даний момент вона, разом з дітьми, проживають у Республіці Німеччина у зв`язку із введеним на території України військового стану. Окремо, [PERSON] пояснила суду, що дійсно від попереднього шлюбу має дитину - [PERSON] , проте сімейне життя не склалось та подружжя розірвало шлюб, згодом батька дитини було позбавлено батьківських прав, оскільки він взагалі не цікавився життям дитини. Через деякий час вона уклала шлюб із заявником, від якого мають спільну дитину - [PERSON] . Родина тривалий час проживала разом, заявник на рівні із нею займався вихованням та утриманням обох дітей. [PERSON] також добре відноситься до свого вітчима. Відповідно до вимог статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. 05.06.2025 року у судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, за згодою матері, психолога та класного керівника, була заслухана також думка дитини [PERSON] . Дитина розповіла, що навчається онлайн у 12 гімназії міста Дніпра, проживає зараз у Німеччині разом із мамою та сестрою. Із [PERSON] підтримує гарні відносини, рідний батько нею не цікавиться. У судовому засіданні психолог [PERSON] наголосила, що під час ставлення питань, тиску на дитину не було, у зв`язку із чим вона робить висновок, що відносини в родині гарні. Класний керівник дитини - [PERSON] пояснила суду, що дитина [PERSON] навчається у неї в класі та має позитивні характеристики, дитина добре розвинута на свій вік та вихована. Отже, із озвученої в судовому засіданні думки дитини, судом не було почуто, що [PERSON] називає заявника батьком, татом, що між ними склались дійсно теплі стосунки як у батька та доньки, та вона має бажання, щоб останній її удочерив. За таких обставин, суд доходить висновку, що бажання заявника удочерити [PERSON] не відповідає бажанню та думці дитини, а отже, удочеріння не відповідає якнайкращим інтересам дитини. Суд наголошує, що між заявником та [PERSON] , на думку суду, можливо дійсно склались непогані стосунки, але вже в силу свого 13-річного віку, [PERSON] надала правильну оцінку її відносинам із заявником як «гарні» та не висловила свого бажання бути удочереною. Виходячи з пріоритету якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що дитина не висловила власної ствердної думки щодо бажання бути удочереною заявником [PERSON] , а тому, суд не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини, що повністю узгоджується з положеннями Європейської конвенції про усиновлення дітей. На підтвердження того, що [PERSON] займається вихованням дитини [PERSON] , заявник надав довідку закладу освіти, де навчається дитина (а.с.41), довідку дитячої офтальмології (а.с.43), довідку ТОВ «Віта-БТ», де дитині надаються стоматологічні послуги (а.с.44), довідку народного ансамблю танцю «Радість», у якому дитина брала активну участь в 2017-2019 роках (а.с.45), диплом, який свідчить, що дитина успішно пройшла курс навчання за системою «Соробан» (а.с.46), декларацію дитини про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу в якій зазначено законним представником маму - [PERSON] (а.с.47) та довідку КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 11.08.2023 року №40 з якого вбачається, що мати дитини звернулась до психолога з метою діагностування її та її дитини щодо ставлення до біологічного батька у зв`язку із позбавленням його батьківських прав (а.с.48-51). Наданий заявником висновок за результатами психологічного діагностування дитини [PERSON] за зверненням матері [PERSON] зроблений 05.05.2025 року психологом [PERSON] (а.с.164-166) суд сприймає критично, оскільки, як зазначала мати дитини, вона разом з дітьми, в тому числі і з [PERSON] , [INFO] виїхали за кордон (а.с.170-179) та їх повернення буде нести ризики для дітей, а тому такий висновок суд не приймає до уваги, оскільки останній зроблений психологом за відсутності контакту з дитиною. Таким чином, доказів того, що саме [PERSON] наразі опікується добробутом та умовами проживання дитини [PERSON] , суду не надано. В ході обстеження матеріально-побутових умов проживання заявника встановлено, що за місцем проживання родини заявника створені належні умови проживання, [PERSON] не має обмежень для усиновлення дитини, у зв`язку із чим адміністрацією Шевченківського району Дніпровської міської ради 01.07.2024 року надано позитивний висновок щодо можливості усиновлення заявником малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона є необхідною); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої - третьої статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. У цій справі, орган опіки та піклування вважав, що усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] буде доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини (а.с.9-10). Приймаючи рішення, суд, у більшості випадків, керується висновком органу опіки та піклування, проте може відступити від нього, адже суд оцінює усю сукупність доказів, та звертає увагу про прихильність дитини, навівши відповідні мотиви у рішенні. Суд, проаналізувавши встановлені обставини та надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про можливість відступлення від нього, оскільки наявні обставини, що виключають можливість усиновлення дитини заявником. Так, судом враховано, що у серпні 2020 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , у червні 2024 року [PERSON] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] виїхала до Німеччини, де проживає до теперішнього часу, заява про усиновлення була подана до суду у серпні 2024 року, а відтак, суд вважає, що між одруженням заявника із матір`ю дитини та зверненням останнього до суду минув досить нетривалий період часу, протягом якого неможливо об`єктивно з`ясувати відношення дитини до усиновлювача. Належних доказів того, що заявник тривалий час опікується дитиною, яку бажає усиновити, суду не надано. Також, суд не може прийняти до уваги фотокартки, які підписані заявником із зазначенням періоду 2017-2018-2019 років як часу проживання [PERSON] із матір`ю дитини однією сім`єю з червня 2017 по серпень 2020 (час реєстрації шлюбу), оскільки інших належних доказів факту проживання чоловіка та жінки у фактичних подружніх стосунках без реєстрації шлюбу, суду не надано, як і не надано доказів того, що заявник тривалий час опікується дитиною, яку бажає усиновити, жодної інформації про духовні зв`язки дитини із потенційним усиновлювачем, не зазначено. Крім того, суд наголошує, заявник не вказав мотивів, з яких бажає удочерити неповнолітню дитину, котрі б були досліджені органом опіки, який склав висновок про доцільність усиновлення, що, у свою чергу, на даний час не відповідає вимогам закону про процедуру усиновлення та не може забезпечити мету усиновлення - створення та гарантування стабільних та гармонійних умов життя дитини. З поданого органом опіки висновку щодо доцільності усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] вбачається, що орган опіки посилається лише на з`ясування умов проживання сім`ї, проте, яким чином з`ясовувались особисті стосунки дитини із потенційним усиновлювачем, мотиви, з яких заявник бажає усиновити дитину, органом опіки не встановлено. Звертаючись до суду із заявою про усиновлення, [PERSON] просив усиновити дитину, народжену [PERSON] , оскільки на даний час перебуває із нею у шлюбі. Посилання в судовому засіданні на те, що метою усиновлення для заявника є незручності в школі, а в медичних установах [PERSON] використовує довіреність, і це все перешкоджає йому виконувати обов`язки, не є підставою, на даний час, яка б відповідала вимогам закону про процедуру усиновлення та може забезпечити мету усиновлення - створення та гарантування стабільних та гармонійних умов життя дитини. Також, в поданій до суду заяві про усиновлення заявник не вказав, що у нього є рідна дитина від попереднього шлюбу, як і не зазначив, яку активну участь він бере у вихованні своєї дитини від попереднього шлюбу. Зазначене питання органом опіки також не з`ясовувалось та відповідних застережень висновок не містить. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 статті 224 СК України визначено, що суд постановляє рішення, яким оголошує особу усиновлювачем дитини виключно при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Згідно із ч.2 ст.207 СК України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Суд наголошує, що має брати до уваги найкращі інтереси дитини, ураховувати фактичні обставини справи такі, як інтеграцію дитини у нову сім`ю (у разі наявності таких обставин), прив`язаність дитини до нового складу сім`ї, сприйняття нового чоловіка матері дитини справжнім його батьком, бажання дитини зберегти цю сім`ю. При цьому, інтереси дитини мать превалювати над інтересами батьків, не бути нав`язливими, а тому завданням суду є встановлення справедливого балансу між ними. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви. Судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed