Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4853876973 від 21 травня 2019 року у сумі 17149 грн. 67 коп, яка складається із 6456,04 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 0,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10693,27 грн., сума заборгованості за щомісячними процентами. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 травня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено заява за № 4853876973 на отримання кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР» (далі - Кредитний договір), відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 12572 грн. 50 коп. в межах строку дії договору - 12 місяців з дня підписання договору. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР -10-2016. Надалі 02 грудня 2022 року між Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за № НІ/11/16-ф від 28 лютого 2024 року відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема і № 4853876973 від 21 травня 2019 року. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 4853876973 від 21 травня 2019 року виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь у сумі 17149 грн. 67 коп, яка складається із 6456,04 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 0,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10693,27 грн., сума заборгованості за щомісячними процентами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, до Крижопільського районного суду, в позовній заяві вказав проводити розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Судом встановлено, що 21 травня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено заяву № 4853876973. Відповідно до п.1 Кредитного договору сторони встановили, що підписаний паспорт кредиту № 3876973 від 21.05.2019 містить умови укладеного кредитного договору, а ця заява разом з паспорт кредиту (включно з його наступними змінами) та умовами тримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» - становить кредитний договір між ТОВ «ФК`ЦФР», як кредитодавцем, та нею як позичальником. Відповідно до п. 4 паспорту кредиту ТОВ «ФК`ЦФР» № 3876973 що кредит надається позичальнику в сумі 12572,50 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до п. 6 Порядку повернення кредиту встановлений графік платежів кількість та розмір платежів, періодичність внесення, граничний термін повернення кредиту визначено 21.05.2021 року. Доказів щодо перерахування ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на рахунок та в інтересах відповідача [PERSON] грошових коштів в сумі 12572,50 грн. на виконання умов кредитного договору, суду не надано. Не надано і детального розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором з урахуванням періоду кредитування та внесених відповідачем платежів, як і будь-яких первинних бухгалтерських документів на підтвердження цього. Положення заяви № 4853876973 та паспорту кредиту № 3876973 від 21.05.2019 не містить погодженої відсоткової ставки за користуванням кредиту та нарахування щомісячної комісії. Крім того, згідно положень ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу(фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст.1077 ЦК України). Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді висновку про неукладеність відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 дійшов висновку про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, що засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. 07.10.2016 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. Пунктом 2.1 якого визначено, що первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договором забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановленні договору. Будь-якого підтвердження того, що до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , зокрема витягу з реєстру прав вимоги до договору, суду не надано. У подальшому, 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги зокрема до відповідача. Згідно з п.2.3. договору, відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання Сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку №2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно з п.3.1 цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог та витяг до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 підтверджує факт переходу від клієнта то ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимог боргу за кредитним договором № 4853876973 від 21 травня 2019 року 6456,04 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 0,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10693,27 грн., сума заборгованості за щомісячними процентами. Як встановлено судом, договір факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено до того, як [PERSON] уклала з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір №4154663540 від 21.05.2019. При цьому, в матеріалах справи відсутній Реєстр прав вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого відповідач [PERSON] була би боржником за зобов`язанням, яким право вимоги перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК», оскільки договір факторингу між цими компаніями був укладений ще до виникнення зобов`язань у [PERSON] перед первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Доказів укладання додаткових угод до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, суду не надано. Оскільки кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] був укладений 21 травня 2019 року, тобто, більш ніж через три року після укладення 07 жовтня 2016 року договору відступлення права вимоги між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», неконкретизовані вимоги за ним не могли придбаватись у 2019 році. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором у конкретному розмірі ,тобто і право вимоги до нього, виникло у ТОВ «ФК «ЦФР» уже після укладення ним договору про відступлення прав вимоги і ще не існувало на момент його укладення 07 жовтня 2016 року. З копії договору про відступлення права вимоги вбачається, що наявне право вимоги переходить від первісного до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора. Ціна договору вказується у реєстрі права вимоги. Доказів перерахування АТ «Таскомбанк» на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» коштів за відступлення права вимоги саме за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , матеріали справи не містять. Крім цього, майбутня вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «ЦФР» до [PERSON] на момент укладення договору відступлення права вимоги від 07 жовтня 2016 не існувало і не могло існувати , так як сторони не могли об`єктивно передбачити укладення 21 травня 2019 року ТОВ «ФК «ЦФР» кредитного договору з [PERSON] та виникнення заборгованості у визначеній сумі . Таким чином, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належними, допустимими ,достовірними і достатніми доказами не довів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 35725063 від 21 травня 2019 року на підставі договору відступлення права вимоги від 07 жовтня 2016 року, укладеного задовго до укладення кредитного договору та без визначеної майбутньої вимоги Враховуючи вищезазначене позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 21.05.2019 року за № 4853876973 в сумі 17149, 67 задоволенню не підлягають. Відмова в задоволення позову щодо позивача не порушує права первісного кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» , так як не позбавляє останнього права вимоги до відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.т 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed