Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивачі звернулись з позовною заявою до Диканського районного суду Полтавської області в якій просять, з врахуванням уточнених позовних вимог, визнати за ними право власності за кожним по 1/5 частині житлового будинку, а за позивачем [PERSON] право власності на і 1/5 частину спадкового майна, яке відкрилось після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову вказують, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , має статус колишнього колгоспного двору. Членами такого колгоспного двору є позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та нині померлий [PERSON] , який був головою цього колгоспного двору та фактичним власником 1/6 частини спірного будинковолодіння. Разом з тим в органами БТІ право власності на вказаний будинок зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] , що унеможливлює отримання позивачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька. При цьому, позивачі [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на даний час позбавлені можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на свої частки у майні колгоспного двору, оскільки чинне законодавство не містить визначення такого виду майна, як колгоспний двір. Вказані вище обставини і слугували підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. 23.06.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та призначено по такій підготовче судове засідання. 09.07.2025 позивачами подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме визнання за кожним із них по 1/6 частині право власності на майно колишнього колгоспного двору, а за позивачем і 1/6, як за спадцоємцем за заповітом після смерті [PERSON] належної йому як голові колгоспного двору. 14.07.2025 постановлено ухвалу про прийняття заяви про уточнення позовних вимог та закриття підготовчого провадження у справі. В судове засідання позивачі\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~не з`явились, подали заяви в яких вказують, що позовні вимоги підтримують, а розгляд справи по суті просять провести у їх відсутність. Представник відповідача Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області в підготовче засідання не з`явився, вказаним органом надіслано на адресу суду відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. як третя особа по справі, яка не заявляє самостійних позовних вимог, до суду не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, заперечення щодо позову відсутні. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивачів, представників відповідача та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. 14.06.1989 виконавчим комітетом Андріївської сільської ради народних депутатів видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , який визначений головою колгоспного двору. (а.с. 22). Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був нині померлий [PERSON] , а його членами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позивачі по справі (а.с.24). Відповідно до листа ПП Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 31.12.2012 за реєстровим № 15 зареєстровано право власності за адресою [ADDRESS] за головою колгоспного двору [PERSON] (а.с.26) Згідно технічного паспорта, виданого 13.12.2023 приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ.Б, б, сараїв літ. В, Е, погреба літ.б1, навісу літ. Г, вбиральні літ. Д, гаражу літ.Ж, огорожі № 1, воріт огорожі №2, трубопроводу №3 (а.с.27-29). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.а п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Окрім цього, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З досліджених матеріалів справи, встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не втратили своє право на свою частку у майні колгоспного двору. Згідно ст.120 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення майнових прав на спірне будинковолодіння, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних - ст. 123 ЦК Української РСР. Таким чином, виходячи з рівності часток в майні колгоспного двору - житловому будинку по [ADDRESS] , всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/6 частині. В той же час, позивачі\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позбавлені можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору, оскільки чинним законодавством права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір не передбачена. Виходячи з цих обставин, а також приймаючи до уваги той факт, що кожним з позивачів правомірно набуто право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання за останніми права власності на такі частини, як за колишніми членами колгоспного двору. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , який був членом колгоспного двору помер [INFO] . Однак у встановленому законом порядку не встиг зареєструвати своє право власності на належну йому 1/6 частину колгоспного двору. Нині померлий [PERSON] хоча за життя і не встиг оформити фактично належну йому 1/6 частину житлового будинку, однак володів ними на законних підставах, тому таке майно є спадковим майном, яке відкрилось після його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті - 1233 ЦК України. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно позивачу [PERSON] , що вбачається з належно завіреної копії заповіту, посвідченого 13.02.2019 виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Диканського району Полтавської області, та зареєстрованого в реєстрі №2 (а.с.19). Вказаний заповіт не оспорювався та є чиним. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Шимки О.І., що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 2/2021. З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи встановлено, що у такій міститься заява про відмову у прийнятті спадщини, поданої до приватного нотаріуса Мошенець В.С., яка являлась дружиною [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] , подано заяви про приняття спадщини за заповітом та за законом після смерті батька [PERSON] . Ініш особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак, позивачу [PERSON] , відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через неможливість визначення всіх членів колгоспного двору та належності їм часток в майні. Оскільки, спадкодавець [PERSON] не виготовив правовстановлюючих документів на належну йому частку вищевказаного будинку, що унеможливлює спадкоємцем [PERSON] отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану спадкову масу, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після його смерті, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в частині визнання за останнім, в порядку спадкування за заповітом, права власності на 1/6 частину спірного будинковолодіння, що належалому [PERSON] . Таким чином за позивачем [PERSON] загалом підлягає визнанню право власності в цілому на 2/6 частин спірного будинковолодіння, з яких 1/6 як члена у колишньому колгоспному дворі, та 1/6 яка успадкована після смерті батька [PERSON] . Отже, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved