Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівців з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за опалення місць загального користування будинком в розмірі 852,12 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 711,96 грн та судові витрати в розмірі 2422,40 грн судового збору. Ухвалою суду від 11 червня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідачки не надійшло. Правом на подання відзиву відповідачка не скористалася. Надала суду письмові пояснення. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позовні вимоги МКП «Чернівцітеплокомуненерго» обґрунтовує такими доводами. Позивач надає послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Дана квартира відключена від системи централізованого опалення. Відповідачці відкрито особовий рахунок\~№\~ [NUMBER] для проведення розрахунків. Посилається на те, що між позивачем та відповідачкою укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та який розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради та на офіційному веб-сайті позивача. Зазначає, що внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Таким чином, всі співвласники будинку (власники квартир), в тому числі і власники квартир з індивідуальним опаленням, повинні брати участь у загальних витратах на опалення будинку пропорційно займаній площі житла. Плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії. Разом з тим, відповідачка не належно виконувала свої зобов`язання за надані житлово-комунальні послуги за опалення місць загального користування будинком, внаслідок чого за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 утворилася заборгованість у розмірі 852,12 грн. Відповідачка на попередження про оплату заборгованості, що утворилася за послуги з постачання теплової енергії не відреагувала, тобто таким способом відмовилася в добровільному порядку сплатити борг. Крім наведеного позивач посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розраховує плату за абонентське обслуговування згідно з прямими фактичними витратами. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. Оскільки відповідачка не здійснювала плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 711,96 грн за період з 01.11.2021 по 30.04.2024. На підставі наведеного просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідачки заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії. Відповідачка [PERSON] \~подала до\~суду письмові\~пояснення в\~яких зазначає,\~що вона\~не є\~ні власником,\~ні співвласником\~квартири за\~адресою: [ADDRESS] , а тільки прописана там, проте на даний час у вказаній квартирі не проживає, а тому послуги не споживає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача [PERSON] подано додаткові пояснення в яких позивач вказує, що співвласниками будинку [ADDRESS] не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуг з постачання теплової енергії, а тому з власниками (квартир та нежитлових приміщень) даного будинку, відповідно до норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», між сторонами, саме МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] з 01.11.2021 року фактично укладено типовий індивідуальний догорів про надання послуг з постачання теплової енергії. Факт надання послуг з постачання теплової енергії за період з жовтня 2021 року по квітень 2025 року підтверджується розпорядженням міського голови, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, оплатою рахунку боржником. Нарахування плати за обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, плата за абонентське обслуговування є обов`язковими для власників квартир з індивідуальною системою опалення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в будинок [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 20 березня 2007 року. Квартира розташована у вказаному багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Квартира відповідачки відключена від системи централізованого опалення. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VІІІ від 14.05.2015 визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та врегульовано правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно до вказаного вище Закону, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Таким чином, всі співвласники будинку (власники квартир), в тому числі і власники квартир з індивідуальним опаленням, повинні брати участь у загальних витратах на опалення будинку пропорційно займаній площі житла. Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 № 315, загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з таких основних складових: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення Споживача; - обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку; - обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу. Комерційний прилад обліку теплової енергії обліковує всю теплову енергію, витрачену у будівлі, а не лише на опалення квартир, які не відокремлені від системи теплопостачання. Кожен співвласник квартири, приміщення оплачує свою частку. Дві складові оплачують усі співвласники будівлі це обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та функціонування системи. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Судом встановлено, що матеріали справи не містять підтвердження того, що співвласники будинку [ADDRESS] обрали модель організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, а тому з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Судом встановлено, що відповідачці відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Між позивачем та відповідачкою укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі договір) та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: - плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; - плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Статтею 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-VIII від 22.06.2017 передбачено, що витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Отже, нарахування плати за обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, плата за абонентське обслуговування є обов`язковими для власників нежитлового приміщення з індивідуальною системою опалення. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З наведеного слідує, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго», як виконавець комунальних послуг, має право вимагати оплату за надані житлово-комунальні послуги з особи, яка є власником (співвласником) нерухомого майна або особи, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу. Судом встановлено, що [PERSON] є користувачем квартири [ADDRESS] . У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 типового індивідуального договору обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку. Згідно з дослідженим розрахунком заборгованості, відповідачка передбачених зазначеними нормами обов`язків перед позивачем не виконала, внаслідок чого заборгували за надані послуги за опалення\~місць загального\~користування будинком за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 в розмірі 852,12 грн. Згідно з пунктом 6 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ споживачами, які отримують послуги теплопостачання здійснюється плата за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування платіж, який споживач сплачує виконавцю послуги для відшкодування витрат виконавця пов`язаних із здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами у багатоквартирному будинку та у випадках, визначених Законом, також і витрати на обслуговування лічильників теплової енергії. Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розраховує плату за абонентське обслуговування згідно з прямими фактичними витратами. Відповідно до постанови КМУ від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування» для одного абонента платіж не може перевищувати 31,15 грн. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж, який нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. Відповідно до дослідженого розрахунку заборгованості, відповідачка не здійснювала плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 711,96 грн. за період з 01.11.2021 по 30.04.2024. Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неотримання наданих послуг, або ж доказів отримання їх неналежної якості тощо. Судом також встановлено, що позивач повідомляв відповідачку про існуючу заборгованість шляхом направлення повідомлення від 25 квітня 2025 року за № 7194/17-10. Так, положеннями статті 526\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, суд оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на підставі положень статті 541 ЦК України та статей 64, 156 ЖК України суми заборгованості за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії згідно з наданими позивачем розрахунками. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За розгляд справи судом першої інстанції МКП «Чернівцітеплокомуненерго» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду України наведені в постанові від 01 березня 2017 року у справі № 703/686/15-ц з відповідача який є інвалідом ІІ групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Судом встановлено, що відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 323320 від 07 грудня 2010 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи безтерміново. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи наведене суд вважає, що судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору за розгляд даної справи слід компенсувати за рахунок держави. Компенсація судового збору здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845\~(абзац другий пункту 4\~постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590). Компенсація судового збору відповідно до підпункту 1-1 пункту 16 вказаного Порядку здійснюється органами Казначейства на підставі виконавчих документів з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований (абзац шостий пункту 18 Порядку).

Outcome: approved