Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] , [PERSON] , інтереси яких представляє адвокат Микитчин П.С., звернулися в суд з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на частку домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , а саме: - за [PERSON] на 1/12 частку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 1/4 частку, як членом колишнього колгоспного двору; - за [PERSON] на 1/12 частку домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 1/12 частку частку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила спадкових прав, 1/4 частку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка належала їй як члену колишнього колгоспного двору, 1/4 частку за ним, як членом колишнього колгоспного двору. В обгрунтування позову зазначено, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . Крім них у цьому домоволодінні проживали також [PERSON] та [PERSON] . Кожному з них належала 1/4 частка домоволодіння, як члену майна колишнього колгоспного двору. Внаслідок смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке позивачі а також [PERSON] , як спадкоємці першої черги прийняли по 1/12 частці домоволодіння кожен. [PERSON] померла [INFO] . Єдиним спадкоємцем після її сметрі є онук - позивач по справі [PERSON] . На цей час позивачі мають намір оформити право власності на домоволодіння, як спадкоємці за законом та як члени колгоспного двору. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння позивачі звернулися до приватного нотаріуса Дзери М.Л. з відповідними заявами, однак їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Документи на право власності за життя спадкодавців не оформлялися, право власності не реєструвалося. На цей час позивачами виготовлено технічний паспорт. Просили позов задовольнити. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивачі у судове засідання не з`явилися, представник позивачів разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач заперечень щодо позову не надав, представник відповідача - Рогатинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, заперечень до позову немає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно виписки з погосподарської книги Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області за 1990-1995 роки, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради 27 березня 2025 року за № 100, домоволодіння по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", в якому були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова двору, син [PERSON] , невістка [PERSON] та онук [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 24 липня 1992 року Долинянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копії довідки № 182 від 04 червня 2025 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . У цьому домоволодінні також були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1909 року народження, [PERSON] , 1940 року народження та [PERSON] , 1969 року народження. Заповіт від імені [PERSON] у Долинянській сільській раді не посвідчувався, що підтверджується копією довідки № 210 виданою 10 червня 2025 року Долинянським старостинським округом Рогатинської міської ради. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] документально підтверджується: - копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 08 серпня 1980 року, повторно виданого Долинянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, де в графі мати зазначена [PERSON] ; - копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 28 червня 1969 року, виданого Долинянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, де в графі батько зазначений [PERSON] ; - копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 05 травня 1965 року, повторно виданого Долинянською сільською радою, згідно якого 06 лютого 1958 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Таким чином, спадкоємці за законом після смерті [PERSON] фактично прийняли спадщину, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, так як фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до статтей 529, 530 ЦК УРСР існувало дві черги спадкоємців за законом. Спадкоємцями першої черги є: діти померлого (у тому числі усиновлені або народженні після його смерті); дружина померлого; батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , повторно виданого 17 березня 2021 року Новороздільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до копії довідки № 183 від 04 червня 2025 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . У цьому домоволодінні також були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1940 року народження та [PERSON] , 1969 року народження. Заповіт від імені [PERSON] у Долинянській сільській раді не посвідчувався, що підтверджується копією довідки № 211 виданою 10 червня 2025 року Долинянським старостинським округом Рогатинської міської ради. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] доводився онуком [PERSON] по батьківській лінії. Згідно постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дзери М.Л. від 30 червня 2025 року, [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння після смерті [PERSON] відмовлено через відсутність документа, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Нотаріусом зазначено, що єдиними спадкоємцями за законом до майна спадкодавця [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] . За постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дзери М.Л. від 30 червня 2025 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, відмовлено через відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Нотаріусом зазначено, що єдиним спадкоємцем за законом до майна спадкодавця [PERSON] є [PERSON] . Як вбачається з копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами виданого на ім`я [PERSON] , довідки, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 26 лютого 2025 року за № 95, до складу домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , станом на 18 лютого 2025 року (час здійснення інвентаризації) входили: житловий будинок загальною площею 68,8 м2, житловою площею 49,9 м2, літня кухня загальною площею 25,6 м2, стайня-стодола загальною площею 56,2 м2, стайня загальною площею 8,9 м2, ворота загальною площею 7,2 м2, ворота загальною площею 6,6 м2, криниця загальною площею 8,0 м/п, огорожа загальною площею 79,3 м2. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась. За висновком про вартість об`єкта оцінки, вартість домоволодіння станом на 08 квітня 2024 року становить 88 900,00 грн. За ст.120 ЦК УРСР у редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому, за змістом ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення ст.17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що станом на 15 квітня 1991 року, кожен з членів цього двору був власником 1/4 частини домоволодіння. Після смерті [PERSON] його спадкоємці одержали по 1/12 частці домоволодіння (1/4 :3=1/12) в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачі набули право на 1/4 частку домоволодіння, як члени колишнього колгоспного двору, а також кожен набув право власності на 1/12 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , також позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] набув право власності на 1/4 частку домоволодіння, яка їй належала, як члену колгоспного двору та 1/12 частку, яку вона прийняла як спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті [PERSON] , прийняли спадщину, проте не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в позасудовому порядку, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved