Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

14.03.2025 адвокат Гриньо М.І. в інтересах [PERSON] звернувся в суд із позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] , про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,3808 га, що розташована на території Бучалівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON] , [INFO] померла її бабця [PERSON] , а [INFO] - мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 14.03.2012 та витягу про державну реєстрацію прав №33470751 від 14.03.2012 померлій [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ 4321, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №66 від 08.08.1996 померлому [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,3808 гектарів, що розташована на території с. Литовка Бучалівської сільської ради, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до рішення Бучалівської сільської ради від 01 лютого 2019 року №344 «Про уточнення статусу і назви населеного пункту Литовка Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області», вирішено вживати термін «село Литовка» щодо населеного пункту, який в деяких офіційних документах зазначено як «хутір [PERSON] » чи «село Катериничі вулиця Литовка» на підставі офіційно прийнятого і зафіксованого статусу населеного пункту та його назви в Державному класифікаторі об`єктів адміністративно-територіального устрою України, тобто село Катериничі було перейменовано на село Литовка. Згідно довідки виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №99 від 26.02.2025 [PERSON] , [INFO] до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним на день смерті була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №98 від 26.02.2025 року [PERSON] , [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , була зареєстрована одна. Згідно довідки виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №100 від 26.02.2025 [PERSON] , [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом із нею на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - зять; [PERSON] , [INFO] - внук та [PERSON] , [INFO] - внучка. За життя, а саме 18 квітня 2005 року, бабця позивачки [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено сільським головою Бучалівської сільської ради, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не було і де б воно не знаходилось заповіла своїй дочці [PERSON] . Крім цього, за життя, а саме 21 січня 2020 року мати позивачки [PERSON] , склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Бучалівської сільської ради, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Звернувшись до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної Шаравара В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] , позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в т.ч. через розбіжності в документах, що посвідчують родинні відносини із спадкодавцем. Оскільки через допущені механічні помилки в даті народження матері позивачки [PERSON] , та по-батькові бабці « [PERSON] » та « [PERSON] » позивачка [PERSON] не може оформити спадкові права у нотаріуса, тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки не має можливості в інший спосіб, окрім як в судовому порядку належним чином оформити свої права на спадщину, просив позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 19.05.2025 її представник - адвокат Гриньо М.І. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 27 березня 2003 року та серії [NUMBER] від 03 березня 2014 року. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 травня 2024 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 14.03.2012 та витягу про державну реєстрацію прав №33470751 від 14.03.2012 померлій [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ 4321, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №66 від 08.08.1996, померлому [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,3808 гектарів, що розташована на території с.Литовка Бучалівської сільської ради, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до рішення Бучалівської сільської ради від 01 лютого 2019 року №344 «Про уточнення статусу і назви населеного пункту Литовка Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області», вирішено вживати термін «село Литовка» щодо населеного пункту, який в деяких офіційних документах зазначено як «хутір [PERSON] » чи «село Катериничі вулиця Литовка» на підставі офіційно прийнятого і зафіксованого статусу населеного пункту та його назви в Державному класифікаторі об`єктів адміністративно-територіального устрою України, тобто село Катериничі було перейменовано на село Литовка. Згідно довідки виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №99 від 26.02.2025 [PERSON] , [INFO] , до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним на день смерті була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №98 від 26.02.2025, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , була зареєстрована одна. Згідно довідки виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №100 від 26.02.2025 [PERSON] , [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із нею на день смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - зять; [PERSON] , [INFO] - внук та [PERSON] , [INFO] - внучка. За життя, а саме 18 квітня 2005 року, [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено сільським головою Бучалівської сільської ради, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не було і де б воно не знаходилось заповіла своїй дочці [PERSON] . Крім цього, за життя, а саме 21 січня 2020 року [PERSON] , склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Бучалівської сільської ради, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Звернувшись до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної Шаравара В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , позивачці було повідомлено, що свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 21 січня 2020 року Бучалівською сільською радою Городоцького району Львівської області за реєстровим №01, на житловий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,3810 га, що розташована на території с. Литовка Бучалівської сільської ради Львівської області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, належні померлій [INFO] [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,3808 га, що розташована на території с. Литовка Бучалівської сільської ради Львівської області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем до якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 4321, виданого 08 серпня 1996 року Бучалівською сільською радою Городоцького району Львівської області, від імені якої 18 квітня 2005 року Бучалівською сільською радою Городоцького району Львівської області посвідчено заповіт за реєстровим № 36, в якому [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] , видати неможливо, оскільки згідно пункту 4.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого 22.02.2012 за № 282/20595: «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин». У поданих документах, щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, яке належало померлій [INFO] [PERSON] , є такі розбіжності: у Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 27 травня 2024 року Комарнівською міською радою Львівського району Львівської області та у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00145623660 від 29 жовтня 2024 року мати позивачки записана « [PERSON] , дата народження - [INFO] »; у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] № 00009676420 від 29.10.2024 року мама вказана « [PERSON] , дата народження - [INFO] ». Крім цього, у поданих документах щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,3808 га, що розташована на території с.Литовка Бучалівської сільської ради Львівської області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем до якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав є такі розбіжності: у Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 03 березня 2014 року виконавчим комітетом Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області та Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00115657662 від 09 січня 2025 року бабуся позивачки записана « [PERSON] »; у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження померлої [PERSON] № 00038715626 від 09.01.2025 року мама вказана « [PERSON] , [INFO] , а мати записана [PERSON] ; та у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00065918647 від 09 січня 2025 року померла [PERSON] записана [PERSON] . Отже, через допущені помилки в даті народження матері позивачки [PERSON] , та по-батькові бабці « [PERSON] » та « [PERSON] » позивачка [PERSON] не може оформити спадщину у нотаріуса. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] , [INFO] , та її матір`ю [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження і укладення шлюбу позивачки серії [NUMBER] від 19.12.1970 і серії [NUMBER] від 2.09.1989 та свідоцтвом про народження і одруження її матері [PERSON] серії [NUMBER] від 30.08.1961 і серії [NUMBER] , із яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] , та довідкою виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №100 від 26.02.2005, із якої також видно, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.08.1961 із якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та копією заповіту від 18.04.2005, посвідченим сільським головою Бучалівської сільської ради із якого вбачається, що [PERSON] все своє майно де б воно не було і де б не знаходилось заповіла своїй дочці [PERSON] . Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися безпосередньо до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до п.5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до Постанови Пленму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Згідно ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. За вимогами ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Разом із тим, відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст.ст.1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки на день її смерті була зареєстрована і постійно проживала разом із нею в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області №100 від 26.02.2025 року, протягом встановленого законом строку від спадщини не відмовлялася. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендували на спадкове майно не встановлено. З огляду на вищенаведене, враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки при зверненні із позовом до суду із двома вимогами майнового характеру позивачкою недоплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору, такий слід стягнути з неї в дохід держави.

Outcome: approved