Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Магдалинівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] . 27 жовтня 1998 року шлюб між її батьками було розірвано. Після розлучення мати взяла прізвище « [PERSON] ». Батьками її батька є [PERSON] та [PERSON] . На громадянку [PERSON] зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серія ДП в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2858 від 21 жовтня 1997 року Земельна ділянка площею 0,520 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,37 га. Після смерті [PERSON] батько позивачки, [PERSON] , набув право власності в порядку спадкування за законом на належну [PERSON] земельну ділянку площею 0,520 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,37 га. [INFO] [PERSON] , помер. Згідно даних домової книги, [PERSON] проживав та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] з 17 травня 1984 року по день своєї смерті. Станом на день смерті батька, [INFO] , позивач проживала, була зареєстрована з батьком в будинку по [ADDRESS] і була на його утриманні. Після смерті [PERSON] , мати позивача, [PERSON] , діючи в інтересах позивачка як неповнолітньої, вчасно, до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, від імені позивача звернулась з заявою до Магдалинівської державної нотаріальної контори, де 03.06.2011 була заведена спадкова справа №74/2011 після смерті [PERSON] на належне йому майно. Рішенням Магдалинівського районного суду було визнано за позивачем право власності в порядку спадкування на будинок, який знаходиться на вказаній земельній ділянці. Постановою державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори від 24.06.2025 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,520 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,37 га після померлого [INFO] батька [PERSON] . Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцям. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,520 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,37 га, державний акт на право приватної власності на землю серія ДП в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД №2858 від 21 жовтня 1997 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 14.04.2025 позовна заява залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 21.04.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 26.05.2025 за клопотанням позивача витребувано у Магдалинівській державній нотаріальній конторі копії спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою від 18.06.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник відповідача Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Магдалинівської селищної ради у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань не подали. Вислухав пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено\~ст.ст.12\~13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , а [PERSON] є бабою (матір`ю батька) позивача. Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, зареєстрованого книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за Мд №2858 від 21.10.1997, на підставі рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради народних депутатів №10/44 від 24.01.1994 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,520 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Землю передано для обслуговування житлового будинку 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,37 га (а.с.22-23). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 03.07.2024, згідно запису, внесеного до Книги записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд№2858 від 21.10.1997 зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серія ДП та видано громадянину України [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради народних депутатів №10/44 від 24 січня 1994 року. Земельна ділянка площею 0,520 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,37 га, яка знаходиться на території Магдалинівської селищної ради Новомосковського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області (а.с.21). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20.11.2024, земельна ділянка з цільовим призначенням 2.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,52 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , приватизована та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДП, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за Мд №2858 від 21.10.1997 р. (а.с.24). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерт серії [NUMBER] від 08.10.2012 (а.с.52). З матеріалів спадкової справи № 386/2006 після смерті [PERSON] вбачається, що спадщину прийняв її син, [PERSON] , який 06.09.2006 подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] не видавалося (а.с.96-102). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2011 (а.с.33). З матеріалів спадкової справи № 74/2011 вбачається, що позивач [PERSON] , в інтересах якої діяла її законний представник мати [PERSON] , 03 червня 2011 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, [PERSON] (а.с.79-95). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2023 року у справі №179/781/22 визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11-13). Постановою нотаріуса від 24 березня 2025 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на\~земельну ділянку з цільовим призначенням 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,5200 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] її батька [PERSON] (а.с.10). Надаючи правову оцінку встановленим судом обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1215 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст.1261 ЦК України\~ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що батько позивачки [PERSON] прийняв спадщину після своєї матері, [PERSON] , до складу якої входить земельна ділянка площею 0,520 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, що не позбавляє його права на спадщину. Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Як спадкоємець першої черги за законом, позивач зверталася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлому [PERSON] , однак позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, що підтверджується постановою нотаріуса. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. \~ \~ \~ \~Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, або в разі втрати документа, який засвідчує його право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд приймає до уваги той факт, що позивач вичерпала усі наявні заходи для отримання спадщини після померлого батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері, але за життя свідоцтво про право на спадщину та правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку не отримав. Виходячи з наведеного суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті батька, прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку, а тому спадкові права позивача підлягають судовому захисту. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved