Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 27.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №912. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне подружнє життя у них не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та між ними втрачено почуття любові одне до одного. З листопада 2024 року проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що в подальшому збереження сім`ї є неможливе, оскільки шлюб існує формально. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.06.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.07.2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №912, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом із застосунку «Дія» від 29.05.2025 року, ідентифікатор запиту: 00103062536 та [PERSON] , що підтверджується витягом із застосунку «Дія» від 29.05.2025 року, ідентифікатор запиту: 00005516986. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачкою є не можливим, оскільки шлюб існує тільки формально, шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, а також враховуючи позицію відповідача, яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. На підставі викладеного та

Outcome: approved