Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на\~\~їх користь заборгованість за кредитними договорами та судові витрати. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позову зазначено, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та\~відповідачем\~було укладено кредитний договір № 5401393. Кредитний договір було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланим на номер його мобільного телефону. 28 серпня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали Договір факторингу № 28082024/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у сумі 39237,20 грн., з яких 10000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 24337,20 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 4900 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 09 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 79213327. Кредитний договір було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланим на номер його мобільного телефону. 14 червня 2021 року ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до п. 9.1, зі змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, у випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Відповідно до реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у сумі 17675 грн., з яких 10100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2666,40 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4908,60 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами та просить стягнути заборгованість, що по ним утворилась. 03 квітня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, був повідомлений належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 5401393, який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) на номер мобільного телефону відповідача, та відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10000 грн. на строк 360 днів та зобов`язався повернути кредитні кошти у строк до 07 квітня 2025 року і сплачувати відсотки за користування кредитом. Ці обставини підтверджуються копією договору з додатками (а.с. 8-15) та платіжним дорученням № 128116577 (а.с. 16). Відповідач прострочив виконання зобов`язання за кредитним договором № 5401393 від 12 квітня 2024 року, у зв`язку з чим станом на 28 серпня 2024 року у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Мілоан» в розмірі 39237,20 грн., з яких з яких 10000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 24337,20 грн. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 4900 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). З 28 серпня 2024 року нарахування відсотків за кредитним договором № 5401393\~від 12\~квітня 2024\~року призупинене. Ці обставини підтверджуються відомостями про щоденні нарахування та погашення (а. с. 23-24). 28 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28082024/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 5401393 від 12 квітня 2024 року в розмірі 39237,20 грн., що підтверджується копією договору факторингу (а.с. 18-20), актом прийому-передачі реєстру боржників № 2 (а.с. 21), витягом з реєстру боржників № 2 (а.с. 22). 09 квітня 2024 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 79213327, який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) на номер мобільного телефону відповідача, та відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10100 грн. на строк 30 днів та зобов`язався повернути кредитні кошти у строк до 08 травня 2024 року і сплачувати відсотки за користування кредитом. Ці обставини підтверджуються копією договору з додатками (а.с. 32-25). Відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором позики № 79213327 від 09 квітня 2024 року, у зв`язку з чим станом на 25 вересня 2025 року у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в розмірі 17675 грн., з яких 10100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2666,40 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4908,60 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. З 25 вересня 2024 року нарахування відсотків за кредитним договором № 79213327\~від 09\~квітня 2024\~року призупинене. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 44). 14 червня 2021 року ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до п. 9.1, зі змінами та доповненнями відповідно до додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року, даний договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, у випадку, якщо жодна зі сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Відповідно до реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 79213327 від 09 квітня 2024 року в розмірі 17675 грн. Ці обставини підтверджуються копією договору факторингу (а.с. 36-38), додатковими угодами №№ 2, 7, 37 (а.с. 39-41), актом прийому-передачі реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року (а.с. 42), витягом з реєстру боржників № 32 (а.с. 43). Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч.2-4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію",\~ електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 вказаного Закону). За змістом ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі N 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі N 127/33824/19 тощо. Отже, як вбачається з кредитних договорів, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у\~постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі\~ст. 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладені кредитні договори та договори факторингу відповідають вимогам закону, зобов`язання по кредитним договорам відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Також, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved