Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

28.02.2025\~року [PERSON] через свого представника [PERSON] , звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 3196,00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі в якому у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] . Спільне життя у подружжя не склалося і вони припинили спільне проживання, діти залишилися проживати з матір`ю. Відповідач мешкає окремо та в добровільному порядку відмовляється виконувати свій обов`язок по утриманню дітей, оскільки жодних чином матеріально сім`ї не допомагає. Оскільки позивачу самостійно складно забезпечувати доньку та сина, [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку. Ухвалою суду\~від 22.04.2025р.\~у справі\~було відкрито\~спрощене позовне\~провадження та\~призначено перше\~судове засідання\~з викликом\~сторін.Відповідачу роз`яснено його право протягом 15 днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Її представник [PERSON] 27.05.2025р. подав до суду письмове клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. 18.08.2025р. представник відповідача [PERSON] подала до суду письмове клопотання в якому просила проводити розгляд справи за їхньої з відповідачем відсутності. Своєї позиції щодо предмету спору не зазначила. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.11.2010 року Остапківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відомостей, наданих Гвіздецькою територіальною громадою Коломийського району Івано-Франківської області від 18.06.2025р. № 27 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що [PERSON] та її неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відомості про проживання відповідача за вказаною адресою відсутні. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.\~ Отже, судом встановлено, що після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, спосіб виконання обов`язку батька утримувати свою доньку та сина за домовленістю з позивачем не був визначений, а відтак кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025р.» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Звертаючись до суду, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на кожну дитину в твердій грошовій сумі по 3196 грн. щомісячно, що відповідає положенням ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025р.», тобто являється мінімальним рекомендований розмір аліментів на одну дитину. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даній справі відповідач, інтереси якого були представлені адвокатом Голіней Л.Д., жодним чином не заперечував проти позовних вимог та не наводив суду обставин, які б давали суду підстави для стягнення аліментів у іншому розмірі аніж було заявлено позивачем. Таким чином,\~з урахуванням\~вищевикладених обставин,\~взявши до\~уваги відсутність\~доказів,\~які б\~підтверджували,\~що матеріальний\~стан відповідача\~не дозволяє\~йому сплачувати\~аліменти в\~мінімально рекомендованому розмірі на кожну дитину, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3196,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved