Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, вказуючи на те, що між ним та відповідачкою 25 січня 2017 було укладено шлюб у Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №22. В шлюбі у них народилися два сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають з ним за адресою: [ADDRESS] . Донедавна в нього з відповідачкою були хороші, теплі, сімейні відносини. Однак, вже більше року в них з`явились різні погляди на життя, і як наслідок, постійні сварки. В грудні 2023 року відповідачка повідомила, що в неї є інший чоловік з яким вона хоче створити сім`ю та переїхати проживати за кордон. З тих пір вони проживають окремо, він з синами у м. Бориславі, а дружина на даний час в м. Дрогобич. Відповідачка зовсім не цікавиться життям дітей, не телефонує їм, не приймає участі у вихованні і з тих пір діти знаходяться на повному його утриманні. Він звернувся до служби у справах дітей з заявою про визначення місця проживання дітей з батьком. Вважає, що шлюб з відповідачкою носить формальний характер, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою та визначити місце проживання синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , з батьком, як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує та утримує дітей, судові витрати покласти на відповідачку. Відповідно до ухвали судді Бориславського міського суду Львівської області від 02.07.2025 року по справі відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання. Від позивача в підготовче судове засідання надійшла до суду заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Подставек Г. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та визнають. Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. В заяві також вказала, що вона не має можливості бути з дітьми та приймати участі у їх вихованні, оскільки вона виїжджає за кордон з іншим чоловіком. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились та надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 25 січня 2017 року, між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було укладено шлюб у Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №22. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується скороченим витягом свідоцтва про народження серії та номер [NUMBER] . Суду представлений Акт обстеження умов проживання від 06.06.2025, складений посадовими особами служби у справах дітей виконавчого комітету Бориславської міської ради, в якому вказано, що діти [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: діти мають окремі спальне місця, шафу для одягу, куток розвитку. Стосунки традиції сім`ї - сім`я [PERSON] не повна, батько один проживає з дітьми, належним чином дбає про дітей, діти забезпечені повноцінним доглядом. Мати з сім`єю не проживає, не цікавиться життям дітей, станом на 06 червня 2025 року встановлено, що батько з дітьми проживає разом за вищевказаною адресою, мати з сім`єю не проживає. Суду також представлена характеристика, надана завідуючою закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №1 «Бджілка» Бориславської міської ради Львівської області 20.05.2025 року, в якій зазначено, що [PERSON] є батьком вихованця різновікової групи - [PERSON] . Батько є відповідальним, ввічливим, уважний до дитини, завжди цікавиться, як поводить себе [PERSON] в садочку, систематично приводить дитину щоранку в садочок і вчасно забирає із садочку додому. Батько цікавиться життям дитини у садочку, приділяє належну увагу вихованню сина. Крім того, суду представлена характеристика батька учня 2 класу Бориславського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 [PERSON] від 20.05.2025р. №117, в якій вказано, що [PERSON] є батьком учня 2 класу [PERSON] , проявляє турботу до дитини, багато уваги відводить його навчанню та вихованню, є відповідальним, завжди цікавиться успіхами [PERSON] , систематично приводить дитину щоранку до школи, а в після урочний час забирає зі школи додому, систематично відвідує батьківські збори, є авторитетом для сина, зразковим батьком, вирізняється старанністю та заслуговує на повагу. З представленої суду Психологічної характеристики наданої практичним психологом вбачається, що [PERSON] та [PERSON] виховуються в неповній родині та на даний момент проживають з батьком, загальний стан [PERSON] та [PERSON] позитивний, вони демонструють психологічну стійкість, почуваються важливими та улюбленими, мають добрі стосунки з оточенням, багато друзів. Зі слів дітей, батько бере участь у їхньому житті, дбає про них, що викликає в них почуття довіри й бажання проживати саме з ним. При цьому він не перешкоджає спілкуванню з матір`ю, дозволяє зустрічі та не створює жодних перешкод у підтриманні стосунків з нею. З наданого Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості» вбачається, що [PERSON] , [INFO] станом на 22.05.2025 року є особою, стосовно якої відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка визнала позовні вимоги, суд вважає неможливим в подальшому зберегти сім`ю, оскільки шлюб сторін носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Відповідно до частин першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благонадійним. У всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Частиною 5 ст.19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд, оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати дітей, що остання підтверджує наданою суду заявою про визнання позову, в зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved