Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивач - Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, діючи як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила суд позбавити матір дітей - [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що відповідач по справі є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , відомості про батька яких в актовому записі про народження вказаного в порядку ст. 135 СК України (зі слів матері). [PERSON] злісно не виконує свої батьківські обов`язки щодо дітей, не оформила соціальні виплати на дітей, постійно заробітку не має та страждає на алкогольну залежність. Малолітні діти ходять по вулицях та жебракують, голодні, недоглянуті. Мали місце випадки, коли [PERSON] , перебуваючи в стані сп`яніння, виганяла дітей на вулицю, а потім здійснювала виклики на лінію 102, щоб шукали дітей. Діти бояться матір, оскільки вона чинить відносно них насилля, діти живуть у постійному страху через дії нетверезої матері. Родина не має постійного місця проживання, діти жили з матір`ю в холодному будинку, в антисанітарних умовах, не маючи достатнього харчування для нормального розвитку та життєдіяльності. В серпні 2024 мати залишила малолітнього сина [PERSON] без нагляду, хлопчик потрапив на пляж річки, де просив про допомогу, бо не хотів повертатися додому через страх перед матір`ю. В листопаді 2024 мала місце подія, за якої [PERSON] перебуваючи в стані сп`яніння викликала поліції з повідомленням про те, що нібито донька [PERSON] хоче її задушити. Прибувши на місце події правоохоронці шукали дівчинку, та виявили дитину під фундаментом чужого будинку, загорнуту в ганчір`я, дитину змерзла та була налякана. 27.11.2024 надійшло повідомлення від інспектора ювенальної превенції про те, що на території [ADDRESS] , знаходяться діти з п`яною та в неадекватному стані матір`ю. За результатами виїзду на місце, інформація підтвердилася, діти були налякані та голодні. Було прийнято рішення про тимчасове влаштування дітей [PERSON] та [PERSON] в патронатну родину [PERSON] в с. Токівське. [PERSON] , з метою забезпечення можливості збереження родини, рекомендовано розпочати співпрацю з центром соціальних служб Лозуватської громади, але [PERSON] на зв`язок не вийшла, свідомо ігноруючи пропозиції, рекомендації фахівців з соціальної роботи, бесіди проведені з нею спеціалістами Служби у справах дітей Лозуватської сільської ради не дали позитивного результату. Сім`я [PERSON] взята на облік КУ «Центр надання соціальних послуг» Лозуватської сільської ради, як сім`я що опинилася у складних життєвих обставинах, з матір`ю проводилися бесіди щодо зміни відношення до виховання та утримання дітей, належного виконання батьківських обов`язків, але позитивні результати відсутні. Мати продовжила вживати алкоголь, на який витрачає всі зароблені кошти, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, не цікавиться їх навчанням та вихованням, не живе інтересами дітей, чинить агресію щодо дітей, внаслідок чого діти стороняться матері та живуть у страху. Оскільки [PERSON] має негативний моральний образ, що не є належним прикладом для дітей, веде антисоціальний спосіб життя, цілеспрямовано вчиняє дії на шкоду інтересам своїх дітей, несе загрозу життю та здоров`ю дітей, орган опіки та піклування просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі частини з її доходів, на користь майбутнього опікуна чи закладу, до якого будуть влаштовані діти. Представник ОПП Лозуватської сільської ради в ході судового засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, оскільки вони відповідають найкращим інтересам дітей. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи судом, до суду не з`являлася, але 19.06.2025 прибула у судове засідання та висловила позицію по справі. Вказувала, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , вважає себе присутньою в житті дітей, фізичного насильства щодо них не вчиняє, оскільки [PERSON] втрачає свідомість, а у [PERSON] відкривається носова кровотеча, вона лише лякала дітей. Не заперечувала того факту, що її син [PERSON] в серпні 2024 року самовільно залишив житло, коли вона спала, та пішов на річку, де просив про допомогу, був виявлений працівниками поліції, але своєї вини в цьому мати дітей не вбачала, попри судове рішення за даним фактом. Не заперечувала того факту, що вживає алкоголь, але не визнавала того, що має алкогольну залежність, п`є близько два рази в місяць в будинку, сусідам не заважає. Підтвердила той факт, що діти є очевидцями вживання нею алкоголю, між нею та донькою [PERSON] виникали сварки щодо того, що вона - мати вживає алкоголь, покладає на дитину великий обсяг обов`язків по господарству. Визнала, що 27.11.2024 вже зранку вживала алкоголь, дійсно перебувала у стані сп`яніння, але «на ногах стояла», в будинку був безлад, будинок був неопаленим, а її діти не нагодовані, вона викликала поліцію на власну дитину, яка нічого протиправного не чинила. Анна дійсно 27.11.2024 пішла з дома, змерзла на вулиці та була виявлена змерзлою працівниками поліції, які прибули на виклик матері про вживання дитиною наркотичних речовин, під сусіднім будинком. Визнала той факт, що її сусіди підгодовували дітей, але чому їй не відомо. В той час, та зараз, вона не має роботи, проживає у співмешканця, з яким вона підтримує стосунки два роки, але діти з ним не знайомі. Не заперечувала того факту, що соціальні служби Лозуватської громади виходили з нею на контакт, пропонували допомогу, роз`яснювали шляхи вирішення проблемних питань, але вона уникає контакту з соціальними службами, не оформлює допомогу на дітей, на соціальний супровід не стає, хоча була попереджена про наслідки ухилення нею від виконання батьківських обов`язків, зокрема можливого позбавлення батьківських прав. Пояснила, що з листопада 2024, коли діти були тимчасово вилучені у неї та влаштовані у патронатну родину, вона дітей не відбудувала, жодного разу не мала з ними фізичного контакту, хоча володіє інформацію про місце перебування дітей, телефонує доньці. Підтвердила той факт, що більше восьми місяців, не маючи об`єктивних перешкод до цього, вона не вжила жодних заходів для того, щоб забезпечити повернення їй дітей, вказувала про бажання їх подальшого перебування у патронатній родині. На запитання суду про те, чи готова вона реалізувати всі можливості, щоб виправити свою поведінку, змінити спосіб життя, зокрема припинити вживати алкоголь, влаштуватися на роботу, привести до ладу батьківський будинок, змінити ставлення до виконання обов`язків щодо виховання дітей, забезпечення їх побуту, належних умов проживання, харчування, спілкування, остання вказала, що бажала б це зробити, але впевненості в цьому питанні не мала. Судом було надано [PERSON] можливість продемонструвати готовність змінити свій спосіб життя, налагодити своє життя та забезпечити належні умови для повернення дітей у її родину, у зв`язку з чим оголошувалася перерва у розгляді справи майже на два місяці. Однак, відповідач у наступне судове засідання 12.08.2025 не прибула, не повідомила про вжиті нею заходи для забезпечення належних умов проживання для дітей в її родині. Натомість представник позивача вказала, що відповідач з часу минулого судового засідання не вжила жодних заходів для повернення їй дітей, не влаштувалася на роботу, дітей не відвідала у патронатній родині вже більше восьми місяців, хоча квиток для проїзду коштує менше 30 гривень. Мати лише один раз телефонувала до служби у справах дітей, проявляючи при цьому ознаки сп`яніння, вимагала прибуття дітей до м. Кривого Рогу, але зі свого боку не вжила жодних заходів для налагодження свого життя, приведення будинку в належний санітарний стан, працевлаштування, не зверталася до служби у справах дітей, центру соціальних служб щодо допомоги їй в цих питаннях, не вжила жодних заходів, що свідчили б про її бажання повернути дітей у родину, забезпечити їм належні умови проживання та виховання. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи на 12.08.2025, але до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв з процесуальних питань та по суті справи не надала, її неявка до суду не перешкоджає розгляду справи. Третя особа Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь представників у розгляді справи не забезпечили. Беручи до уваги категорію справи, яка стосується інтересів малолітніх дітей на належні умови життя, виховання, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи за відсутності учасників які не з`явилися. Заслухавши позиції сторін по справі, опитавши в судовому засіданні дітей [PERSON] та [PERSON] , дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, виходячи з принципу забезпечення найкращих інтересів малолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] , матір`ю яких є [PERSON] , а відомості про батька дітей вказано відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та повними витягами з актових записів про народження дітей (а.с. 8-11). 30.08.2024 [PERSON] залишила сина [PERSON] , [INFO] , вдома самого, внаслідок чого дитина пішла до річки, де просив допомоги, не бажаючи повертатися додому до матері. Вказані обставини підтверджено постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2024 у справі № 177/2159/24, на підставі якої [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП за ознаками ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дітей, з накладенням стягнення у виді попередження (а.с. 16). 04.09.2024 з [PERSON] проведено бесіду начальником служби у справах дітей Лозуватської сільської ради, за наслідками якої [PERSON] надала пояснення про недопущення насилля щодо дітей та забезпечення належного виховання дітей, без застосування фізичного та психологічного насилля (а.с. 15). Впродовж листопада-грудня 2024 фахівцями КУ «Центр надання соціальних послуг Лозуватської сільської ради» проводилася робота щодо допомоги [PERSON] у вирішенні проблем, що зумовили потрапляння у складні життєві обставини, запропоновано шляхи вирішення, запропоновано психологічну допомогу, узгоджено дату відвідування центру, але в подальшому [PERSON] ігнорувала телефонні дзвінки фахівців центру, на зв`язок не виходила, до центру не прибула, будучи попередженою про можливість притягнення до відповідальності на неналежне виконання батьківських обов`язків, але вона ігнорувала звернення та пропозиції, зауваження фахівців із соціальної роботи, не надавала доступ до житлового приміщення для оцінки потреб дітей та можливих соціальних послуг (а.с. 17-18). Згідно довідки № 322 від 27.11.2024 [PERSON] на облік в управління соціальної та ветеранської політики Криворізької РДА як отримувач допомоги не стала, державної допомоги не отримує (а.с. 33). Комісією у складі представника ССД Лозуватської сільської ради, офіцера громади та начальника відділу КУ «ЦНЦП» Лозуватської сільської ради, складено акт проведення оцінки рівня безпеки дітей [PERSON] та [PERSON] від 26.11.2024, в якому зафіксовано, що по прибуттю спеціалістів та поліції, в будинку виявлено матір [PERSON] в стані сильного алкогольного сп`яніння, яка заявляла про те, що її донька [PERSON] зникла та вживає наркотики. Дитина [PERSON] була виявлена біля сусіднього будинку, закутана в ганчір`я, без головного убору та в літньому взутті, сильно замерзла та була голодна, ховалася від матері, оскільки боялася повертатися додому через перебування в будинку матері в стані сильного сп`яніння, яка часто чинить насилля (кричить, штовхає), тому вона тікає з дому. Дитина була залякана. Опитані сусіди підтверджували в спілкуванні факти насилля [PERSON] над її дітьми, які часто голодні блукають по вулиці, у зв`язку з чим сусіди їх підгодовують. Оглядом встановлено, що в будинку холодно, антисанітарія, запах алкоголю та тютюну, відсутня їжа, мати [PERSON] перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, в її ліжку наявна порожня пляшка горілки, діти сильно змерзли, на момент приїзду комісії діти ще не їли цього дня, відігрівалися три години в автомобілі поліції. Дитина [PERSON] був легко одягненим, його стан був подавлений, дитина була голодна та замерла, повідомляв про те, що мати зловживає алкоголем, залишає його без нагляду та їжі, чинить фізичне насилля над ним і сестрою. Встановлено, що перебування дітей з матір`ю [PERSON] є загрозою для дітей (а.с. 19-23, 24-28). У зв`язку з викладеним, 26.11.2024 складено акт про дитину, яка залишилася без батьківського піклування щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , які залишилися без батьківського піклування, їх мати перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, в будинку температура повітря була нижче 10 градусів, [PERSON] знайшла сусідка під стінами свого будинку, оскільки дівчинка боялася повертатися до п`яної матері. Сусіди підтвердили факт систематичного вживання алкоголю матір`ю дітей, вчинення нею насилля щодо дітей, а також того, що діти залишаються голодні, їх підгодовують сусіди. На підставі вказаних актів, задля захисту прав дітей, їх влаштовано в патронатну родину (а.с. 29, 30). Наказами служби у справах дітей Лозуватської сільської ради № 64 та № 65 від 27.11.2024, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] взято на облік у Службі у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та тимчасово влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , строком на 3 місяці (з 26.11.2024 по 26.02.2025) (а.с. 31-32). 28.02.2025 укладено договір про патронат на вказаними дітьми № 1, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] влаштуванні у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , до моменту припинення вказаного договору з підстав визначених п. 13 договору. Розпорядженням № 107/0 по Грушівській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області від 27.05.2025, продовжено термін перебування дітей [PERSON] та [PERSON] , які опинилися у складних життєвих обставинах, в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] ще на три місяці (а.с. 95). Рішенням Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 13 від 21.01.2025 «Про затвердження висновку Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », затверджено висновки ОПП про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Як слідує зі змісту висновку ОПП, [PERSON] злісно не виконує свої батьківські обов`язки, свідомо ухиляється від участі у вихованні дітей, проявляє своє небажання приймати участь у їх житті, вчиняє фізичне та психологічне насилля щодо дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав (а.с. 34-35). Під час судового розгляду, судом здійснено опитування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Кожен із дітей вказували про бажання повернутися до мами. Однак, [PERSON] , який був більш відкритим до спілкування, повідомив суд про вживання матір`ю алкоголю, висловлювання на адресу сестри [PERSON] з боку матері образливих слів та звинувачень, через що [PERSON] тікала з дому. Також хлопчик підтвердив той факт, що під час їх вилучення у матері, в будинку було холодно. Траплялися випадки, коли мати витрачала всі кошти на алкоголь та їм не було чого їсти, дітям надавали їжу сусіди. З часу, коли перебувають у патронатній родині, мати їх не відвідувала, не передавала жодних смаколиків. Дитина розповіла про приємні спогади про день народження під час перебування у патронатній родині, отримані подарунки і торт, та повідомив про те, що на минулий день народження він не отримував подарунків, оскільки проживав з мамою, яка не мала коштів на це. [PERSON] , з якою мати підтримує телефонний зв`язок, в спілкуванні була закритою, намагалася підказати брату потрібні відповіді. Дитина не бажала розповідати про своє життя до моменту відібрання від матері. Дитина заперечила факт фізичного насилля з боку матері. Підтвердила обставини сварки з матір`ю, яка була в стані сп`яніння та сварилася на неї, безпідставно звинувачувала її у вживанні заборонених речовин, що стало передумовою залишення нею дому, після чого вона змерзлою була знайдена на вулиці сусідкою, після чого прибули працівники поліції. Підтвердила, що з часу перебування у патронатній родині, мати їх не відвідувала, але телефонує їй. Суд при розгляді справи приймає до уваги пояснення дітей, враховує їх думку, яку вони висловили в силу свого віку та рівня розвитку, але при вирішенні даної справи суд виходить саме з найкращих інтересів дітей, які нажаль ігноруються матір`ю. Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі, будучи повнолітньою, дієздатною, працездатною особою, що нею не заперечувалося, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання дітей, прийняття участі у їх житті та вихованні, забезпеченні належних умов проживання, харчування та життя в цілому, самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] , проживаючи з дітьми, вживала алкогольні напої в присутності малолітніх дітей, демонструючи дітям негативний приклад. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння мати не забезпечувала належного догляду за дітьми, що призводило до залишення ними дому, зокрема самовільне відвідування річки, що несло ризик для життя дітей. Мати, перебуваючи в стані сп`яніння, не забезпечувала належні умови побуту для дітей, опалення будинку в холодну пору року, не забезпечувала належного харчування дітей, що змушувало їх шукати їжу в сусідів. Мати, будучи в стані сп`яніння, допустила сварку з донькою, безпідставно звинувачувала та ображала дитину, травмуючи її психіку, що спонукало дівчинку йти з дому в холодну пору року та переховуватися від матері під будинком сусідів. Вигляд матері, яка вже зранку перебуває у стані сп`яніння, безумовно травмував дітей психологічно, формуючи в їх свідомості саме такий образ жінки -матері, що може негативно впливати на дітей, при побутові ними власних життєвих стосунків. Вказані факти свідчать про те, що подальше перебування дітей в сім`ї [PERSON] , попри те, що мати є найріднішою та найближчою людиною для дитини, становить небезпеку для майбутнього дітей, не забезпечить їм належні умови життя, виховання, таке необхідне дітям зростання в атмосфері любові, піклування, турботи та емоційної, психологічної стабільності. Суд вважає, що за встановлених судом обставин, не вжиття матір`ю дітей з листопада 2024 року жодних дій для відвідування дітей, забезпечення їх фізичного контакту з матір`ю, забезпечення всім необхідним (одягом, іграшками, улюбленими смаколиками, тощо), не створення нею умов для можливості повернення їй дітей, навіть не ініціювання питання про повернення дітей у родину, свідчить про відсутність інтересу матері до дітей, не бажанні забезпечувати своїм дітям гідне, щасливе дитинство. Впродовж часу, коли діти перебувають у патронатній родині, фактично чужій для них родині, мати не вжила жодних заходів щоб відвідати своїх дітей, передати їм улюблені речі, іграшки, щоб підтримати своїх дітей. Попри надану судом можливість, [PERSON] не вжила жодних заходів для налагодження свого життя, створення умов для повернення їй дітей, фактично просила залишати дітей у патронатній родині, продовжуючи жити своїм власним життя, в якому нажаль, як виявилося, не має місця вказаним дітям. Відповідач неодноразово була попереджена компетентними органами про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків, але належних висновків для себе не зробила, звинувачуючи в даній ситуації всіх, окрім себе. Вказане, попри заяви [PERSON] про бажання повернути дітей, свідчить про небажання відповідача [PERSON] змінювати своє життя, належно виконувати батьківські обов`язки та забезпечувати своїм дітям гідне та щасливе дитинство, відповідно її виправлення наразі не є можливим. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку, позбавлення [PERSON] батьківських прав, що є крайнім заходом впливу, відповідає найкращим інтересам дітей [PERSON] та [PERSON] , які мають право на гідні умови життя, належні умови виховання, право зростати в атмосфері любові та матеріального забезпечення, поваги до себе. У зв`язку з цим, суд задовольняє вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 165 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує ряд обставин, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Позивачем пред`явлено вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі частини заробітку відповідача. Беручи до уваги обставини справи, відсутність відомостей про те, що за своїм станом здоров`я діти потребують підвищеного рівня забезпечення, враховуючи матеріальний стан відповідача, яка не працевлаштована, даних про наявність у неї на праві власності майна суду не надано, тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку, на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, не становитиме надмірного тягаря для відповідача. Вказане не позбавляє сторони права звернутися до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів, з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, за наявності до того законних підстав. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 245 Сімейного кодексу України, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Відповідно до ст. 65 Цивільного кодексу України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Виходячи з вищевикладених норм чинного законодавства, до моменту призначення опікуна (піклувальника) [PERSON] та [PERSON] , або влаштування дітей до відповідного закладу, функції опікуна (піклувальника) над вказаними дітьми здійснює орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Позивач звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом на підставі п.12 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а тому

Outcome: partial