Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] помер мій батько [PERSON] . Ще за життя [PERSON] звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про примусове стягнення належних йому коштів. Постановою державного виконавця від 07.04.2023 року було відкрите виконавче провадження ВП №71505607 за виконавчим листом №120/10798/22 виданим 09.03.2023 року про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області коштів в сумі 238112,86 грн та 11.12.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №73560209 за виконавчим листом №120/11399/23 виданим 17.11.2023 року про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області коштів в сумі 14000,00 грн. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась з квартири [ADDRESS] та пенсійних коштів в сумі 238112,86 грн, які нараховані йому за рішенням суду від 30.01.2023 року у справі №127/10798/22 та 14000,00 грн, які нараховані померлому за рішенням суду від 25.09.2023 року у справі 120/1329/23. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі за №120/10798/22 [PERSON] , як спадкоємиці майна померлого відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому листі в адміністративній справі за №120/10798/22 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та роз`яснено, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем ( [PERSON] ) та вирішені судом у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні, у даному випадку, не є належним способом захисту прав. Крім того відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 16.04.2024 року у справі за №160/10395/23 у випадку подання заяви до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області після спливу 6 місячного терміну з дня смерті [PERSON] та подання заяви про бажання прийняти спадщину та отримання свідоцтва про право на спадщину такий спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Позивач зазначає, що її право на отримання недоотриманої пенсії, яка була нарахована [PERSON] за період 01.04.2019 р. по 01.11.2023 р. в сумі 252112,86 грн порушено відповідачем та підлягає відновленню в судовому порядку шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 238112,86 грн, які нараховані [PERSON] за рішенням суду від 30.01.2023 у справі №127/10798/22 та 14000,00 грн, які нараховані [PERSON] за рішенням суду від 25.09.2023 у справі №120/1329/23. Крім того, позивач звертає увагу, що як вбачається з листа заступника Начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.10.2023 №184 у Головного управління відсутні правові підстави для виплати пенсій колишнім працівникам силових структур за рахунок власних коштів, у свою чергу кошти Державного бюджету включаються до бюджету Пенсійного фонду в обсягах визначених законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, відтак виплата коштів на виконання рішень суду проводиться у межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. За викладених обставин позивач також просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підготувати бюджетну пропозицію до бюджетної декларації з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів необхідних для відшкодування на користь позивача коштів в сумі 238112 грн 86 коп. та 14000 грн 00 коп. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні (а.с. 45). 19 травня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №44505), згідно якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вказує, що ця справа повинна вирішуватись в порядку адміністративного судочинства. Окрім того, вказав, що заміна сторони у відносинах щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішення суду, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлено його до примусового виконання. При цьому також звертає увагу, що такі виплати забезпечуються за рахунок коштів державного бюджету та з урахуванням виділених коштів проведені виплати заборгованості за судовими рішеннями лише за період до 19 листопада 2020 року (а.с. 49-51). Позивач правом на відповідь не скористалася. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. У судовому\~засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Чуприна О.М. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при поданні відзиву на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 квітня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71505607 з примусового виконання виконавчого листа №120/10798/22, виданого 09.03.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 перерахувати та виплачувати [PERSON] пенсію на підставі довідки [INFO] від 26.10.2022 №ХЛ41972 про розміро грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням при обчисленні пенсії відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розмірів основни та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії (а.с. 32). 11 грудня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73560209 з примусового виконання виконавчого листа №120/11329/23, виданого 17.11.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2023 нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови КабінетуМіністрів України від 14.07.2021 N?713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Як вбачається із листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 31.01.2025 про виконання рішення суду згідно ВП 73560455 повідомлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі №120/10798/22, Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.04.2019 становить - 9737,98 грн та донараховано кошти в сумі 238112,86 грн за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 (додаток 1,2). Починаючи з квітня 2023 року стягувач отримує пенсію в новому розмірі. Донараховані кошти в сумі 238112,86 грн за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України (а.с. 33-34). Крім того, як вбачається із листа ГУ ПФУ у Вінницькій області про виконання рішення суду згідно ВП 73560209 повідомлено, що Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.04.2023 становить 14592,00 грн та донараховано кошти в сумі 14000,00 грн за період з 01.04.2023 по 31.03.2023 (додаток 1,2). Починаючи з листопада 2023 року стягувач отримує пенсію в новому розмірі. Донараховані кошти в сумі 14000,00 грн за період з 01.04.2023 по 31.10.2023 включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України (а.с. 38-39). 07 березня 2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сінгаєвською О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №73560455), а також постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №73560209) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю [INFO] стягувача [PERSON] (а.с. 35, 40). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якого входять, зокрема, недоотриманні пенсійні кошти згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31.07.2024 за №0200-0505-8/73656 в сумах: 238112,86 грн відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду за позовом померлого у справі №120/10798/22 від 30.01.2023; 14000,00 грн відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду за позовом померлого у справі №120/11329/23 від 25.09.2023 (копія Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 березня 2025 року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебряковою Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №595) (а.с. 14-15). Дружина померлого [PERSON] - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після його смерті на користь дочки [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] та має право вимоги на нараховану заборгованість згідно рішень Вінницького окружного адміністративного суду за позовами померлого у справах: №120/10798/22 від 30.01.2023 сума заборгованості становить 238112,86 грн; №120/11329/23 від 25.09.2023 сума заборгованості становить 14000,00 грн, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31.07.2024 з-а №0200-0505-8/73656 (копія Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 29 листопада 2024 року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Серебряковою Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №2410) (а.с. 16-18). Позивач зверталася до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі в адміністративній справі №120/10798/22 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, однак ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні цієї заяви, оскільки вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем та вирішені судом у цій адміністративній справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні не є належним способом захисту прав заявниці. Вказане судове рішення набрало законної сили 03 жовтня 2024 року (а.с. 24-26). 08 січня 2025 року позивачка направила відповідачу заяву про виплату грошових коштів на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі №120/10798/22 у розмірі 238112,86 грн та рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/11329/23 від 25.09.2023 у розмірі 14000,00 грн (а.с. 27-28). Листом ГУ ПФУ у Вінницькій області від 31.01.2025 повідомлено [PERSON] , що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців та членів їх сімей і залишилися неодержаними на момент смерті пенсіонера, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам сім`ї, які належать до особі, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При цьому така виплата проводиться, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 29-30). Між сторонами існує спір щодо стягнення недоотриманої спадкодавцем за життя суми пенсії. Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тобто, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, а спір виник щодо отримання спадкоємцем недоотриманої за життя спадкодавцем пенсії. Тобто, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача недоотриманої спадкодавцем за життя суми пенсії. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 27 березня 2019 року в справі № 286/3516/16-ц, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11 жовтня 2021 року в справі № 200/126/21-а. Тому суд відхиляє доводи відповідача щодо розгляду справи в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частин першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, єЗакон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон №2262-ХІІ). Відповідно до частини першоїстатті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ, що визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22. Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ. У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини, пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі №420/5064/22. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Судом установлено, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року в справі №120/10798/22 та від 25 вересня 2023 року в справі №120/11329/23 в частині виплати [PERSON] перерахованої пенсії є невиконаним. Оскільки за життя [PERSON] , який помер [INFO] недоотримав пенсію, нараховану відповідачем на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі №120/10798/22 у розмірі 238112,86 грн та на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/11329/23 від 25.09.2023 у розмірі 14000,00 грн, а позивачка, яка є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину та набула право на отримання невиплаченої пенсії у загальній сумі 252112,86 грн, відтак суд дійшов висновку, що заявлена позивачкою вимога про стягнення грошових коштів з відповідача є ефективною в розрізі поновлення її порушених спадкових прав. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, за ст.13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Встановлено, що відповідач, всупереч вимогам закону, перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання усього належного йому спадкового майна. Позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених спадкодавцю сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя. Спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц). Щодо твердження відповідача про необхідність звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, то суд не бере його до уваги. При цьому зважає, що позивачка зверталася з такою заявою та в її задоволенні було відмовлено. Слід також зазначити, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2019 року в справі №750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу Пенсійного Фонду України щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Крім того, звернула увагу, що вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів у розмірі 238112,86 грн відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 за позовом померлого [INFO] [PERSON] у справі №120/10798/22, а також у розмірі 14000,00 грн відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.09.2023 за позовом померлого [INFO] [PERSON] у справі №120/11329/23 підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підготувати бюджетну пропозицію до бюджетної декларації з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів необхідних для відшкодування коштів суд звертає увагу, що така вимога є передчасною, адже стягнення грошових коштів є ефективним та достатнім способом захисту порушених прав позивача, при цьому обов`язковість виконання судового рішення є складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 18 ЦПК України. Відтак, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 3781,12 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). Що стосується витрат на правничу допомогу, то зважаючи, що представником позивача заявлено в установленому порядку про надання доказів витрат на правничу допомогу, тому вказане питання буде вирішене відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з урахуванням наданих доказів про витрати на правничу допомогу позивача.

Outcome: partial