Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернуся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу, а саме: договору купівлі продажу від 28.08.1997 року, який посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Додь Н.В. за реєстровим № 1197. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі і споруди, що знаходиться у [ADDRESS] . Право власності підтверджується договором купівлі продажу від 28.08.1997 р., який посвідчений приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Додь Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 1197. Заявник є спадкоємцем першої черги та звернувся до Радивилівської державної нотаріальної контори Рівненської області. Згідно повідомлення державного нотаріуса від 19.06.2025 року вих. № 202/01-16, останній не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належить померлій [PERSON] , оскільки є розбіжність у написанні прізвища спадкодавця, а саме у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] зазначено « [PERSON] », а у Договорі купівлі продажу від 28.08.1997 року, за реєстровим № 1197 № «Змеева», також є розбіжність у написанні імені померлої, а саме: у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] зазначено « [PERSON] », а у Договорі купівлі продажу від 28.08.1997 року, за реєстровим № 1197 « [PERSON] », та у даті посвідчення договору двадцять сьоме чи двадцять восьме серпня 1997 року. Встановлення факту приналежності договору купівлі продажу [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину, в іншому випадку зробити цього заявник не може, що порушує його права. Ухвалою Радивилівського районного суду від 01.07.2025 року, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду. Заявник та його представник адвокат Бернацький П.В. у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи Радивилівської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, будь яких заяв чи клопотань про причину неявки у судове засідання суду не надав. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, визнає заявлені вимоги. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 14.07.1999 р. (а.с.16). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 02.12.2024 р. Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 246, встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 9). Згідно договору купівлі - продажу від 27.08.1997 р., який посвідчений 28.08.1997р. приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Додь Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 1197, [PERSON] належить цегляний жилий будинок, жилою площею 40.7 кв.м. та приналежні до нього господарські будівля і споруди, який знаходиться на земельній ділянці площею 808 кв.м. в [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідки, виданої комунальним підприємством «Радивилівське БТІ» № 63/1 від 04.02.2025 р. вбачається, що в КП «Радивилівське районне бюро технічної інвентаризації» проводилась реєстрація права власності на домоволодіння в [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 27.08.1997року, посвідченого 28.08.1997 року приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Додь Н.В. за реєстровим № 1197. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване комунальним підприємством «Радивилівське районне бюро технічної інвентаризації» на паперових носіях за реєстровим № 5-149-76, а в електронному реєстрі реєстрація до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 14). Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернувся до Радивилівської державної нотаріальної контори Рівненської області для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , на що отримав відмову, оскільки, є розбіжність у написанні прізвища померлої, а саме: у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] « [PERSON] », а у договорі купівлі прордажу від 28.08.1997 року, за реєстровим №1197 «Змеева», також є розбіжність у написанні імені померлої, а саме: у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] « [PERSON] », а у договорі купівлі - продажу від 28.08.1997 р. за реєстровим №1197 « [PERSON] », та у даті посвідчення договору двадцять сьоме чи двадцять восьме серпня 1997 року (а.с. 8). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір купівлі- продажу від 27.08.1997 р., який посвідчений 28.08.1997р. приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Додь Н.В. за реєстровим №1197 належить померлій [PERSON] , \~так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема її прізвище по-батькові збігаються . Таким чином, судом встановлено, що при укладенні договору купівлі - продажу від 27.08.1997 р., який посвідчений 28.08.1997р. приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Додь Н.В. за реєстровим №1197, було допущено помилку у зазначенні імені, а саме зазначено невірне ім`я [PERSON] замість [PERSON] , та у прізвищі невірне [PERSON] , замість [PERSON] , які підлягають виправленню в судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявником та заінтересованими особами не має, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого законом права на спадщину, перешкодою чому є невірне зазначення імені та прізвища спадкодавця у договорі купівлі - продажу, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved