Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси - Чорнухи Ю.В. перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, у якій позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно утримувані грошові кошти у розмірі 126570,00 гривень, 3% річних 11401,70 гривень, 61991,34 гривень інфляційних втрат, та понесені судові витрати. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2025 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів відмовлено. На адресу\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси через\~підсистему «Електронний\~суд» ЄСІТС\~від представника [PERSON] адвоката Гришко Сергія Олександровича 15.07.2025 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 522/908/25, у якій просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати в сумі 30040,00 гривень, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу 30000,00 гривень, направлення кореспонденції по справі 40,00 гривень. На підтвердження заявлених вимог представник [PERSON] адвокат Гришко Сергій Олександрович долучив до матеріалів заяви копію Договору про надання правової допомоги № 30/11/21-1 від 30.11.2021; копія Додаткової угоди № 4 від 06.03.2025 до договору про надання правової допомоги № 30/11/21-1 від 30.11.2021; копія Додаткової угоди № 5 від 13.03.2025 до договору про надання правової допомоги № 30/11/21-1 від 30.11.2021; копія Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 13.03.2025; копія Акту про прийняття передачу наданих послуг від 10.07.2025; копія платіжної інструкції від 27.03.2025; копія прибуткового касового ордеру № 27 від 27.03.2025. Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. 21.07.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника [PERSON] адвоката Сільницького Ігоря Володимировича надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просив відмовити у повному обсязі у стягненні з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 гривень, враховуючи особливості предмета спору, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи. У випадку, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість заяви, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. 21.07.2025 представник [PERSON] адвокат Сільницький Ігор Володимирович подав до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС клопотання про витребування доказів, зокрема інформації про перетин відповідачем державного кордону України та інформації про дату, час та місце перетину державного кордону України в період з 24.02.2022 по 27.03.2025. Ухвалою суду\~від 07.08.2025\~заяву представника\~ [PERSON] \~адвоката Гришко\~Сергія Олександровича\~про ухвалення\~додаткового рішення\~призначено до\~розгляду на\~12.08.2025 без повідомлення та виклику учасників справи; відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Згідно з ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд,\~що ухвалив\~рішення,\~ухвалює додаткове\~судове рішення\~в тому\~самому складі\~протягом десяти\~днів з\~дня надходження\~відповідної заяви.\~Додаткове судове\~рішення ухвалюється\~в тому\~самому порядку,\~що й\~судове рішення,\~а в\~разі якщо\~суд вирішує\~лише питання\~про судові\~витрати -\~без повідомлення\~учасників справи.\~У разі\~необхідності суд\~може викликати\~сторони або\~інших учасників\~справи в\~судове засідання.\~Неприбуття у\~судове засідання\~осіб,\~які були\~належним чином\~повідомлені про\~дату,\~час та\~місце судового\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду заяви\~(ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~270\~ЦПК України). У зв`язку\~з тим,\~що розгляд\~питання про\~ухвалення додаткового\~рішення здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:\~на професійну\~правничу допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; \~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). У постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Суд критично оцінює доводи представника позивача щодо відсутності належних доказів особистої оплати відповідачем витрат на правничу допомогу, оскільки сторона може просити про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не залежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи ні, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18 зазначив: «При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (….). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У додатковій постанові від 13.03.2024 у справі № 910/5724/23 Верховний Суд звернув увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17). Суд встановив, що 30.11.2021 між Адвокатським бюро «Гришко і Партнери» (далі Бюро) та [PERSON] (далі клієнт) укладений Договір про надання правової допомоги № 30/11/21-1, відповідно до якого Бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу [PERSON] з метою захисту його інтересів в якості його захисника та представника, зі всіма правами, що має клієнт. Згідно з п. 3 Договору про надання правової допомоги № 30/11/21-1 від 30.11.2021 визначений Договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди. Відповідно до наданої суду Додаткової угоди № 4 від 06.03.2025 до договору про надання правової допомоги № 30/11/21-1 від 30.11.2021, бюро зобов`язалось надати клієнту наступні послуги: надання консультацій та роз`яснень з подібних правових питань; підготовка документів для представлення інтересів клієнта в Приморському районному суді м. Одеси; складення та направлення заяви до суду на ознайомлення з матеріалами справи; ознайомлення з матеріалами справи; вивчення та надання письмового правового аналізу матеріалам по справі; вибір стратегії подальших дій для досягнення обумовленого результату сторонами. Погоджений розмір гонорару адвоката за надання зазначених послуг - 10000,00 гривень. 13.03.2025 між Адвокатським бюро «Гришко і Партнери» (далі Бюро) та [PERSON] (далі клієнт) укладена Додаткова угода № 5 до договору про надання правової допомоги № 30/11/21-1 від 30.11.2021, якою погоджено розмір гонорару адвоката - 20000,00 гривень. Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу 30000,00 гривень не відповідає критеріям розумності та співмірності, оскільки справа незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження. Проаналізувавши акти прийняття-передачі наданих послуг від 13.03.2025 та 10.07.2025, суд вважає, що не всі визначеній у ній витрати підлягають відшкодуванню, зокрема: роздрукування позовної заяви, складення юридичного звіту, складення заяви про відкладення розгляду справи, участь у судовому засіданні 03.06.2025, яке не відбулось у зв`язку із оголошенням у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги та у матеріалах справи відсутні відомості про явку представника у зазначене засідання. За таких обставин, суд вважає, що співмірним та розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню становить 10000,00 гривень. Суд вважає, що витрати на направлення кореспонденції по справі у розмірі 40,00 гривень не підлягає задоволенню, оскільки відшкодування таких витрат не передбачене ст. 133 ЦПК України.

Outcome: partial