Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала у відносинах з [PERSON] , від яких мають доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач добровільної матеріальної допомоги не надавав, вона була вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.02.2025 року по справі № 545/2595/24 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання- [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, починаючи з 19.06.2024 року, але не пізніше досягнення нею 23 років. Відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 19.06.2024 року по 01.06.2025 року в сумі 179764,41 грн. Зазначає, що [PERSON] добровільно в повному обсязі сплатити заборгованість по аліментах не бажає і обставини, які є причиною несплати, їй невідомі. Враховуючи граничний розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 179764,41 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 24.06.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Остапенко А.І. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Голубенко В.П. позовні вимоги не визнав та пояснив, що відсутні підстави для стягнення пені, оскільки [PERSON] не ухиляється від сплати аліментів, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області винесено 25.01.2025 року, 06.03.2025 року відкрито виконавче провадження, яке направлено до виконання за місцем служби боржника і знаходиться на виконанні, та стягуються аліменти. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.2014 року (а.с. 7). На підставі виконавчого листа № 545/2595/24, виданого 25.02.2025 року на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25.02.2025 року, постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві від 06.03.2025 року відкрито виконавче провадження № 77373452 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання- [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, починаючи з 19.06.2024 року, але не пізніше досягнення нею 23 років (а.с. 10). Як зазначає [PERSON] , відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 19.06.2024 року по 01.06.2025 року в сумі 179764,41 грн., у зв`язку з чим, враховуючи граничний розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у вищевказаному розмірі. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня)- це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання- сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196\~СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Вказаний висновок підтверджується наступним. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9\~ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення статті 8\~СК України та частини першої статті 9\~ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Правова позиція з приводу стягнення пені за прострочення плати з аліментів викладена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.12.2020 року у справі № 661/905/19, якою було уточено висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311 св 17), та констатовано, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Судом встановлено, що виконавче провадження № 77373452 з виконання виконавчого листа № 545/2595/24 від 25.02.2025 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, відкрите постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві 06.03.2025 року. Як вбачається з довідки-розрахунку № 55018 від 09.06.2025 року, складеної державним виконавцем, заборгованість за виконавчим листом № 545/2595/24 від 25.02.2025 року у розмірі 190297,89 грн. нарахована за період з червня 2024 року по січень 2025 року включно, з лютого 2025 року вказаний розмір заборгованості за змінювався, а в травні 2025 року з боржника було стягнуто 10533,48 грн., у зв`язку з чим розмір нарахованої заборгованості зменшився до 179764,41 грн (а.с. 11). Суд звертає увагу, що заборгованість по аліментам нараховувалася у проміжок часу з червня 2024 року по лютий 2025 року, тобто, до пред`явлення виконавчого листа № 545/2595/24 від 25.02.2025 року до виконання, і, відповідно- до відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання. Відрахування з заробітку [PERSON] в рамках вже відкритого 06.03.2025 року виконавчого провадження відбулося у травні 2025 року, а 10.06.2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з пені за прострочення по сплаті аліментів. Отже, враховуючи викладені та встановлені фактичні обставини справи щодо причин виникнення заборгованості, сума якої встановлена державним виконавцем, суд дійшов висновку про відсутність вини [PERSON] у простроченні сплати аліментів та відсутності визначених ст.\~196\~СК України підстав для покладення на нього відповідальності і вигляді стягнення неустойки (пені) спірний період часу, а тому вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed