Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У лютому 2025 року представник Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (боргу) за надання послуг з централізованого теплопостачання, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за послуги з постачання теплової енергії у сумі 81 539,91 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 8 160,93 грн., 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 3 452,72 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі, що складаються з судового збору у розмірі 3 028грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] є власником квартири, а отже і споживачем теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , що надавалася до вказаного житла постачальником ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». Право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року № 20/09-19/1. Листом-вимогою від 11 грудня 2024року боржнику повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні. В подальшому послуги з теплопостачання в опалювальні сезони в житловий будинок надавались КП «Теплоенергетик». За період з 03 листопада 2018 року по 31 серпня 2024 року відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено не було. Станом на 01 вересня 2024 року за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 81 539,91 грн. Крім того, зазначав, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних. Ухвалою судді від 12 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просив відмовити позивачу в повному обсязі в задоволенні позову, зазначивши, що позивач не довів виконання всіх дій зі своєї сторони щодо укладення з ним договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно не вправі стягувати плату за постачання теплової енергії, оскільки дана комунальна послуга надається виключно на підставі договору, відповідно до статті 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Позивач жодним документом, долученим до позовної заяви, не підтверджує що ним надавалась комунальна послуга з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] , а він, як споживач отримав цю послугу. Так само не надано позивачем доказів надання послуг з постачання теплової енергії за зазначеною адресою ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». В позовній заяві позивач лише декларує факт постачання теплової енергії до зазначеної адреси та будинку, однак жодним документом цього не підтверджує. Вказано, що відповідно витягу з протоколу (дозвіл) засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 25 липня 2018 року протокол № 2 п. 32 йому дозволено влаштувати індивідуальне електроопалення в квартирі. 21 вересня 2018 року головним інженером [PERSON] . Комунального підприємства «ЖЕО №3№ МРМК», яке здійснювало демонтаж приладів опалення, відключено квартиру [ADDRESS] від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП будинку. Оригінал акту, підготовленого та підписаного комунальним підприємством було надано 27 вересня 2018 року ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» для підписання, оскільки представник теплопостачальної організації не з`явився на підписання акту в момент його складання. Однак йому не було повернуто підписаний акт та не було надано відповідь на заяву. Фактично теплопостачальна організація ігнорувала всі його неодноразові звернення унеможливлюючи відключення квартири від теплопостачання в законний спосіб. Затвердити акт в строки встановлені законодавством він не міг, оскільки був на ньому відсутній підпис представника теплопостачальної організації. Фактично теплопостачальна організація зловживала своїм монопольним становищем. Позивач був змушений відключитись від централізованого опалення та встановити автономне опалення лише через неякісне надання послуг з теплопостачання, що було встановлено міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та надано відповідний дозвіл на влаштування індивідуального електропостачання. 28 травня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив. Вказано, що\~ шляхом подачі теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , сторони вступили в фактичні договірні правовідносини. Зі свого боку позивач договірні зобов`язання виконує в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства України. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ж до статті 525 Цивільного кодексу України односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З приводу відсутності послуги відповідач не звертався. Заяв на припинення постачання послуги від відповідача не надходило, відключення від мережі не проводилося. Відповідачем не надано документів, які підтверджують відключення від мережі теплопостачання та демонтаж системи відповідно до норм законодавства. Відповідач зазначає, що квартира за адресою [ADDRESS] , відключена від мереж централізованого опалення з 2018 року. 17 вересня 2019 року набрав чинності Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 (далі Порядок відключення № 169 від 26.07.2019). До 17 вересня 2019 року діяв Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4 (далі Порядок відключення № 4 від 22.11.2005). Станом на 2018 рік відключення повинно було здійснюватися згідно Порядку відключення № 4 від 22.11.2005. Дія цього Порядку поширювалась на всіх споживачів послуг централізованого опалення надаваних КП «Теплоенергетик» КМР», які вирішили встановити джерела індивідуального опалення. Згідно п. 2.1., п. 2.2. Порядку відключення № 4 від 22.11.2005 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. До відзиву відповідачем долучено дозвіл, який виданий згідно Порядку відключення № 4 від 22.11.2005, оскільки Порядок відключення № 169 від 26.07.2019 ще не діяв і набрав чинності лише 17.09.2019. Згідно п. 2.5., п. 2.6 Порядку відключення № 4 від 22.11.2005 відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Відповідачем у 2018 році після проведення демонтажних робіт не складався акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) не складався і не подавався до Комісії з питань відключення на затвердження, в матеріалах справи відсутній. Таким чином, відповідачем здійснено самовільне відключення від мереж ЦО у 2018 році без відповідного дозволу. Існують певні обмеження прав мешканців багатоквартирних будинків самовільно здійснювати демонтаж від системи центрального опалення, оскільки це може призвести до порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що квартира [ADDRESS] відокремлена (відключена) від системи централізованого опалення житлового будинку у встановленому законодавством порядку. Позивач, незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж централізованого опалення. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Право вимоги заборгованості, яка виникла в [PERSON] перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 р. № 20/09-19/1. Згідно п.п.1.1, 1.2 Договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019р. № 20/09- 19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (далі-Первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (далі-Новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за договорами про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послуг централізованого опалення (далі-Боржники) та за фактичними правовідносинами, які виникли між Первісним кредитором та Боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам. За цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від боржників належного виконання зобов`язань за договорами та по фактичним правовідносинам. КП «Теплоенергетик» КМР» будь-які заяви про намір здійснити відключення чи акт про відключення квартири за адресою: [ADDRESS] ., не надходив та не передавався. Станом на 01 вересня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , рахується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії 81 539,91 грн. Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи,\~ докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та разом з тим є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Право вимоги заборгованості, яка виникла в [PERSON] перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 р. № 20/09-19/1. Згідно п.п.1.1, 1.2 Договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 р. № 20/09- 19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (далі-Первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (далі-Новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за договорами про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послуг централізованого опалення (далі-Боржники) та за фактичними правовідносинами, які виникли між Первісним кредитором та Боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам. За цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від боржників належного виконання зобов`язань за договорами та по фактичним правовідносинам. Згідно рішення Кропивницької міської ради від 02.02.2021 № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» та затвердження статуту у новій редакції», Комунальне підприємство «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (скорочене найменування - КП «Теплоенергетик» КМР»); змінено юридичну адресу КП «Теплоенергетик» КМР» та визначено її як: вул. Сергія Гришина 23/16, м. Кропивницький, 25030. Дата запису змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.03.2021. КП «Теплоенергетик» КМР» надає споживачам послугу з теплопостачання відповідно до Закону України "Про теплопостачання", Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (до 01.05.2022) та «Правил надання послуг з постачання теплової енергії типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема Статуту КП «Теплоенергетик» (в новій редакції) КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, надає населенню послугу з централізованого теплопостачання. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підтверджується, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. Позивач КП «Теплоенергетик», звертаючись до суду з зазначеним позовом про стягнення заборгованості за отриману послугу з централізованого теплопостачання, як на підстави позову зазначав, що відповідач є споживачем послуги централізованого теплопостачання, що надає КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради», на його ім`я відкритий особовий рахунок, відповідно до якого ведеться облік розрахунків, при цьому в опалювальних сезонах за період з 03 листопада 2018 року по 31 серпня 2024 року позивачем КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» здійснювалось постачання теплової енергії за вищевказаною адресою, за яку відповідачем сплачено не було, на підставі чого заборгованість споживача за спожиту теплову енергію становить 81 539,91 грн. На вказану суму в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних. В свою чергу, відповідач заперечуючи щодо вимог позивача, зазначав, що відповідно витягу з протоколу (дозвіл) засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 25 липня 2018 року протокол №2 п. 32 йому дозволено влаштувати індивідуальне електроопалення в квартирі. 21 вересня 2018 року головним інженером Сукович С.Л. Комунального підприємства «ЖЕО № 3 «МРМК», яке здійснювало демонтаж приладів опалення, відключено квартиру [ADDRESS] від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВП будинку. Оригінал акту, підготовленого та підписаного комунальним підприємством було надано 27 вересня 2018 року ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» для підписання, оскільки представник теплопостачальної організації не з`явився на підписання акту в момент його складання. Однак йому не було повернуто підписаний акт та не було надано відповідь на заяву. Фактично теплопостачальна організація ігнорувала всі його неодноразові звернення унеможливлюючи відключення квартири від теплопостачання в законний спосіб. Крім того, зазначив щодо відсутності будь-яких договірних відносин між ним та позивачем. При цьому, суд зазначає, що\~ 17 вересня 2019 року набрав чинності Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169. До 17 вересня 2019 року діяв Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 N 4. Станом на 2018 рік відключення повинно було здійснюватися згідно Порядку відключення № 4 від 22 листопада 2005 року. Дія цього Порядку поширювалась на всіх споживачів послуг централізованого опалення надаваних КП «Теплоенергетик» КМР», які вирішили встановити джерела індивідуального опалення. Згідно п. 2.1., п. 2.2. Порядку відключення № 4 від 22 листопада 2005 року для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. До відзиву відповідачем долучено дозвіл від 25 липня 2018 № 2 п. 32, який виданий згідно Порядку відключення № 4 від 22 листопада 2005 року, оскільки Порядок відключення № 169 від 26 липня 2019 р.\~ ще не діяв і набрав чинності лише 17 вересня 2019 року. Згідно п. 2.5., п. 2.6 Порядку відключення № 4 від 22 листопада 2005 року відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у між опалювальний період. По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП\~ і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Відповідачем у 2018 році після проведення демонтажних робіт акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП і не подавався до Комісії з питань відключення на затвердження. Таким чином, відповідачем здійснено самовільне відключення від мереж ЦО у 2018 році без відповідного дозволу. Відповідно до положень ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IVвід 24.06.2004 року, чинного на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, споживачем є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України 2Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно з правовим висновком Верховного Суду у постанові у справі № 210/5796/16-ц від 18 березня 2019 року споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02 червня 2005 року споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Пунктом 39 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Отже, чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від ЦО та/або ГВП, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та отримання рішення щодо відключення, яке приймається органом місцевого самоврядування за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі по тексту Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 N 4, чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази розроблення відповідачем проекту відокремлення (відключення) квартири, а за потреби й виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), письмового повідомлення ним у 2018 році виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від централізованого опалення та виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири іншим залученим суб`єктом господарювання, який у випадках, передбачених законодавством, має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання та подання позивачу акта про відключення квартири від мереж централізованого опалення. Тим самим, відповідач не дотримався встановленого діючим законодавством порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення. Здійснення відключення споживача від централізованої системи опалення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідної комунальної послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості споживача теплової енергії, заборгованість за період з 03 листопада 2018 року по 31 серпня 2024 року складає\~ 81 539,91 грн. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання послуги з теплопостачання є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на споживача покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондується право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за отриману послугу з централізованого теплопостачання є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, при цьому в порядку ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, на підставі чого суд вважає, що з відповідача на користь позивача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 3% річних в розмірі 3 452,72 грн. та індекс інфляції в розмірі 8 160,93 грн., які розраховані позивачем, виходячи при цьому з розміру заборгованості за кожен місяць за зазначений вище період. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved