Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Закарпаттяенергозбут» про відшкодування збитків, згідно з яким просить стягнути за Договором-додатком №120100147 та №240270185 суму у розмірі - 20481,95 грн. (інфляційні збитки) та 661,13 грн. (3% за користування кредитною заборгованістю) загальну суму 21143,08 грн. Зазначає, що згідно публічних Договорів №120100147 та N240270185 від «01» січня 2019 року та Додатку 2 до них, укладених між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", останній отримував товар - електроенергію. У 2023 році боржник допустив значні запізнення у розрахунках за поставлений товар (порушення зобов`язання в рамках договорів), а в окремих випадках під надуманими приводами узагалі відмовлявся оплачувати товар позивача. З цієї причини стягувач був змушений звертатися до суду. Борги за травень-вересень 2023 р. було сплачено боржником без відшкодування стягнень через завдані збитки, тобто втрати від інфляції та 3% за користування кредитом, чи сплачено не в повній мірі через тривалість проваджень та звернень боржника аж до найвищої інстанції - ВС (за жовтень-грудень 2023 р.). Боржником станом на зараз здійснено повне погашення кредиторської заборгованості (окрім травня 2023 р. за договором №120100147 щодо чого триває судовий процес) та часткова сплата інфляційних та 3% за користування кредитом (за жовтень-грудень 2023 р.), однак воно здійснювалося із значним запізненням, що дає підстави для стягнень, тобто відшкодування втрат від інфляції та 3% за користування коштами. Додав також додаткові пояснення. Не погоджуючись з позовним вимогами, представником відповідача 28.05.2025 року через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві зазначено, що між [PERSON] та ТОВ «Закарпаттяенергозбут» були укладені Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №120100147 від 01.01.2019 (далі - Договір 1) та Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №240270185 від 01.01.2019 (далі - Договір 2). За п. 1.1 Договору 1, за цим Договором споживач бере на себе зобов`язання продавати постачальник універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики Приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 10,0 кВт.год, але не більше потужності, дозволеної до споживання за договором про приєднання та параметри якості якої відповідають державним стандартам, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором. Пункт 1.1. Договору 2 є аналогічним, проте величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 30,0 кВт.год. Вказує, що позивач у позовній заяві просить стягнути з ТОВ «Закарпаттяенергозбут» нараховані інфляційні втрати та три відсотки річних на загальну суму 21 143,08 грн. Відповідач не погоджується з вимогою Позивача щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 15 246,50 грн. з огляду на наступне. Згідно пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування здійснюються на суму боргу, прострочення якого тривало не менше повного місяця і з застосуванням індексу інфляції такого місяця. Отже, рекомендовано з розрахунку виключати періоди, менші за місяць. Така ж позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі №910/5625/18, де суд зазначив таке: «Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.». Так, згідно правових висновків ВС викладених у вищезазначеній постанові від 20.11.2020 р. у справі №910/13071/19: «...Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. У постанові ВС від 20.11.2020 р. у справі №910/13071/19 також зазначено: «...28. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає, що при з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України судам належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов' язання перед кредитором...... Окрім цього, у постанові ВС від 13.05.2021 р. у справі №910/6349/19 суд зазначив наступне: «...Колегія суддів звертає увагу на висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 у п. 28, відповідно до якого при з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України судам належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором. У Постанові ОП КГС ВС від 26.06.2020 у справі №905/21/19, суд зазначає наступне: « Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.» Щодо нарахування позивачем суми 3% річних зазначає, що в позовній заяві просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 5 896,58 грн., але не погоджуються з сумою 3% річних нарахованою позивачем у даній справі з огляду на наступне. Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. За змістом ст. 252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Частиною 5 ст. 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання. Якщо останній день строку для оплати товару припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то в силу частини п`ятої статті 254 ЦК України, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (Постанова ОП КГС ВС від 20.11.2020 у справі №910/13071/19). Щодо обрахунку 3% річних, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.12.2022 р. у справі №640/14757/21 зауважив, що на відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3% / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Вказує, що, оскільки кількість днів та період прострочення безпосередньо впливають на суму розрахунку 3% річних, а тому такий розрахунок є неправильним. В розрахунку за червень 2023 року за обома договорами позивач здійснює розрахунок, починаючи з 16.07.2023 (15.07.2023 субота), день оплати переноситься на понеділок 17.07.2023, а нарахування здійснюється з дня наступного за днем оплати, а саме з 18.07.2023; в розрахунку за вересень 2023 року за обома договорами позивач здійснює розрахунок починаючи з 16.10.2023 (15.10.2023 - неділя), відтак день оплати переноситься на понеділок 16.10.2023, а нарахування здійснюється з дня наступного за днем оплати, а саме з 17.07.2023. Водночас, позивач у своєму розрахунку трьох відсотків річних в кожному періоді включає в розрахунок і день оплати заборгованості. Відтак, до прикладу в червні 2023, період нарахувань мав би виглядати наступним чином: з 18.07.2023 по 26.12.2023; з 27.12.2023 по 28.08.2024; з 29.08.2024 по 08.04.2025 Водночас, у справі №308/1415/24 [PERSON] здійснював нарахування за періоди жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023 по 02.05.2024, а не по 23.01.2024 як стверджує у своєму розрахунку у даній справі. Так, товариство «Динаміка основного боргу, інфляційні та 3% нарахувань», які [PERSON] , додавав до своєї апеляційної скарги та які були стягнуті згідно Постанови Закарпатського апеляційного суду у справі №308/1415/24. Враховуючи вищенаведене, вважає, що сума нарахованих позивачем 3% річних у даній справі неправильною та не підлягає до задоволення. Товариство надає власні контррозрахунки нарахувань. Вказує, що у ТОВ «Закарпаттяенергозбут» були об`єктивні обставини, які ускладнювали здійснювати платежі згідно умов Договору вчасно. Так, насамперед звертає увагу на те, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є постачальником універсальних послуг відповідно до вимог п.13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» та виконує спеціальні обов`язки з забезпечення загальносуспільних інтересів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483. З метою виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії та надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та Державним підприємством «Гарантований покупець» було укладено Договір про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг. Водночас, ДП «Гарантований покупець» не виконує взяті на себе обов`язки перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за надану послугу із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів і станом на вересень 2023 року борг складав близько 1,7 мільярда грн. Наявність даної заборгованості значним чином впливало на розрахунки ТОВ «Закарпаттяенергозбут» і з іншими учасниками ринку електричної енергії, зокрема, і з оператором системи розподілу - ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Для стягнення з ДП «Гарантований покупець» заборгованості та подальшого розрахунку з учасниками ринку електричної енергії ТОВ «Закарпаттяенергозбут» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовними заявами до ДП «Гарантований покупець», а саме у справі №910/15342/23 в 2023 році та №910/1774/25 у 2025 році, проте станом на сьогодні жодна з цих справ досі не закінчилась. Окрім ДП «Гарантований покупець», належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» й інший учасник ринку електричної енергії - НЕК «Укренерго». Так, борг НЕК «Укренерго» перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за надану послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел станом на 01.11.2023 р. склав 414 506 83,00 грн. Наявність настільки значних сум заборгованостей інших учасників ринку перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» значним чином впливало на неможливість здійснювати розрахунки вчасно. Законом України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ передбачено те, що кошти, які сплачуються постачальником універсальних послуг побутовим споживачам за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом «відшкодовуються» постачальнику універсальних послуг оператором системи передачі (ПрАТ «НЕК «Укренерго»), як різниця між ринковою вартістю електричної енергії та встановленим НКРЕКП «зеленим» тарифом у складі надання постачальником послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Так, наведеним підтверджується безпосередній зв`язок двох договорів, що укладаються на ринку електричної енергії: 1. договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, що укладають між собою Споживач-власник приватного домогосподарства, який має намір продавати електричну енергію за «зеленим» тарифом ( [PERSON] ) та постачальник універсальних послуг (TOB «Закарпаттяенергозбут»), та 2. договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, що укладають між собою постачальник універсальних послуг (ТОВ «Закарпаттяенергозбут») та оператор системи передачі (НЕК «УКРЕНЕРГО»), для проведення розрахунку за якими беруться Фактичні обсяги купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств. Отже, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством укладений зі Споживачем та Договір про надання послуги із забезпечення збільшення виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, укладений із НЕК «УКРЕНЕРГО» є нерозривно пов`язаними, оскільки відсутність механізму «відшкодування» «зеленого» тарифу нівелює існування «зеленого» тарифу, який створений для заохочення збільшення частки виробництва електричної енергії в державі з альтернативних джерел. Відповідно до п.13.4. Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №641 від 26.04.2019 р. ОСП (оператор системи передачі) здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці. Відповідно до пункту 5.3.1 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг має право отримувати відповідно до законодавства компенсацію витрат за надання універсальних послуг споживачам у тому числі вразливим споживачам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також отримувати компенсацію витрат за надання оператору системи передачі послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (за придбання електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не може перевищувати величину, визначену законом, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами). Також зазначає, що у відповідності до п. 10-5 ст.12 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» (зміни внесені згідно ЗУ № 4213-ІХ від 14.01.2025) тимчасово, на час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та грошові кошти) у виконавчих провадженнях у частині стягнення сум індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, 3 процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання чи іншого розміру процентів, встановлених договором або законом, сум неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошових зобов`язань, сплата яких передбачена договорами, за грошовими зобов`язаннями суб`єктів господарювання, що виникли у період з 24 лютого 2022 року по 1 вересня 2024 року, за якими боржниками є учасники ринку електричної енергії, перелік яких із зазначенням номерів судових справ оприлюднюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на її офіційному веб-сайті, а саме: - гарантованого покупця перед постачальниками універсальних послуг за договорами про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів; оператора системи передачі перед гарантованим покупцем та постачальниками універсальних послуг за договорами про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; Відтак, на час воєнного стану існує накладений мораторій на стягнення Товариством з своїх боржників - учасників ринку електричної енергії за договорами інфляційних втрат та 3% річних. Окрім учасників ринку електричної енергії, належним чином не здійснюють розрахунки і споживачі електричної енергії. Як зазначалось вище, на ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» відповідно до п.13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» покладено обов`язок виконувати функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, оскільки Товариство було утворене під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу. Відповідно до п.67 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги. Згідно з п.93 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України. Частиною 1 ст.63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. Вказує, що ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» є єдиним постачальником універсальної послуги на території Закарпатської області і зобов`язаний обслуговувати споживачів-фізичних осіб, об`єкти бюджетної та соціальної сфери, до складу яких входять медичні, шкільні, навчальні заклади та дитячі садки, а також інші соціально важливі об`єкти. Отже, специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами електричної енергії є населення та бюджетні підприємства, які мають постійну значну заборгованість за спожиту електричну енергію і мають тенденцію оплачувати заборгованість лише коли з`являться грошові кошти або ці кошти стягуються на виконання рішення суду. Загальна сума заборгованості побутових споживачів електричної енергії перед ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» станом на 01.10.2023 року становив 150 265 633.20 грн. Крім цього, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами) з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. в Україні діяв карантин. А згідно з пп. 5 п. З розділу Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 р. за № 530-ІХ, який набрав чинності 17.03.2020 р., на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни було заборонено, серед іншого, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Окрім цього, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. А відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 5 березня 2022 р. № 206 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" і до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Наведене, позбавляє Відповідача можливих важелів впливу, що здатні забезпечити належне та своєчасне виконання споживачами своїх зобов`язань, окрім того призводить до накопичення споживачами значної заборгованості, що також впливає на фінансове становище Товариства в цілому. Водночас, такі заборони припинення/зупинення надання послуг та нарахування штрафних санкцій, окрім звичної для населення тенденції оплачувати заборгованість лише коли з`являться грошові кошти, були сприйняті як «право не платити». Зазначає, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» використовує єдиний можливий варіант стягнення заборгованості з населення - в судовому порядку. Так, по відношенню до таких споживачів, Товариство проводить активну претензійно - позовну роботу, але у зв`язку із завантаженістю судових органів розгляд таких заяв та прийняття рішень є довготривалим. Усі зазначені вище обставини значним чином впливали і надалі впливають на фінансовий стан Товариства. Вказує, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є єдиним постачальником універсальної послуги на території Закарпатської області і обслуговує як населення, так і об`єкти бюджетної та соціальної сфери. А тому необхідність забезпечення роботи енергетичної системи Відповідача очевидно є критично важливою, особливо в умовах воєнного стану. Усі зазначені вище обставини значним чином впливають на фінансовий стан Товариства. У зв`язку з наведеним, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача подав відповідь на відзив, згідно з яким заперечує подані представником відповідача розрахунки. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Закарпаттяенергозбут» подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. 01.01.2019 між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» (постачальником) та [PERSON] (споживачем) укладено договір купівлі-продажу енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №120100147 (далі договір №120100147). Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ «Закарпаттяенергозбут». Відповідно до п. 1.1 договору №120100147 споживач бере на себе зобов`язання продавати постачальнику універсальних послуг (ТОВ «Закарпаттяенергозбут») електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 10,0 кВТ*год., але не більше потужності, дозволеної до споживання за договором про приєднання та параметри якості якої відповідають державним стандартам, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленими НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим договором. Пунктом 2.2 договору №120100147 передбачено обов`язки постачальника універсальних послуг, зокрема: здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку споживача, отриманих від постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи; надавати споживачу оформлені платіжні документи. Згідно з пунктом 2.3 договору №120100147 споживач має право: отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; відшкодування згідно із чинним законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; оплату неустойки (пені) у разі прострочення платежів за отриману постачальником універсальних послуг електричну енергію відповідно до умов та порядку оплати, визначених цим договором; здійснення контролю за правильністю оформлення постачальником універсальних послуг платіжних документів. Пунктом 4.1 Розділу 4 договору №120100147 (Умови та порядок оплати) передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Постачальник універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок споживача відповідно до заяви-повідомлення. (п. 4.2 договору №120100147). Відповідно до п. 4.6 договору №120100147 постачальник універсальних послуг щомісяця на основі отриманих показів засобу вимірювальної техніки не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, надсилає споживачу в електронній формі на електронну адресу [INFO] «Звіт про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії», (додаток №1 до договору), що є підставою для проведення розрахунків з споживачем. Покази засобу вимірювальної техніки фіксуються в акті прийому-передачі товару (електричної енергії) (додаток 2 до договору), який складається в двох примірниках та підписується споживачем і постачальником універсальних послуг. За необхідності до акта додається роздруківка з пам`яті засобу вимірювальної техніки про обсяги та напрямки перетоків електричної енергії за відповідний розрахунковий період. Постачальник універсальних послуг несе відповідальність за прострочення оплати за придбану електричну енергію, порушення прав споживача (п. 5.1 договору №120100147). Договір набирає чинності з 01.01.2019 та діє протягом дії договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №120100147 від 01.01.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Закарпаттяенергозбут» (п. 6.1 договору №120100147). Крім того, 01.01.2019 між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» (постачальником) та [PERSON] (споживачем) укладено договір купівлі-продажу енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №240270185 (далі договір №240270185). Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ «Закарпаттяенергозбут». Відповідно до п. 1.1 договору №240270185 споживач бере на себе зобов`язання продавати постачальнику універсальних послуг (ТОВ «Закарпаттяенергозбут») електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 30,0 кВТ*год., але не більше потужності, дозволеної до споживання за договором про приєднання та параметри якості якої відповідають державним стандартам, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленими НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим договором. Пунктом 2.2 договору №240270185 передбачено обов`язки постачальника універсальних послуг, зокрема: здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку споживача, отриманих від постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи; надавати споживачу оформлені платіжні документи. Згідно з пунктом 2.3 договору №240270185 споживач має право: отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; відшкодування згідно із чинним законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; оплату неустойки (пені) у разі прострочення платежів за отриману постачальником універсальних послуг електричну енергію відповідно до умов та порядку оплати, визначених цим договором; здійснення контролю за правильністю оформлення постачальником універсальних послуг платіжних документів. Пунктом 4.1 Розділу 4 договору №240270185 (Умови та порядок оплати) передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Постачальник універсальних послуг повинен перераховувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок споживача відповідно до заяви-повідомлення. (п. 4.2 договору №240270185). «Зелений» тариф встановлено до 1 січня 2030 року (п. 4.5 договору №240270185). Відповідно до п. 4.6 договору №240270185 постачальник універсальних послуг щомісяця на основі отриманих показів засобу вимірювальної техніки не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, надсилає споживачу в електронній формі на електронну адресу a_koval54@ukr.net «Звіт про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії», (додаток №1 до договору), що є підставою для проведення розрахунків з споживачем. Покази засобу вимірювальної техніки фіксуються в акті прийому-передачі товару (електричної енергії) (додаток 2 до договору), який складається в двох примірниках та підписується споживачем і постачальником універсальних послуг. За необхідності до акта додається роздруківка з пам`яті засобу вимірювальної техніки про обсяги та напрямки перетоків електричної енергії за відповідний розрахунковий період. Постачальник універсальних послуг несе відповідальність за прострочення оплати за придбану електричну енергію, порушення прав споживача (п. 5.1 договору №240270185). Договір набирає чинності з 01.01.2019 та діє протягом дії договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №240270185 від 01.01.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Закарпаттяенергозбут» (п. 6.1 договору №240270185). Згідно з доданою випискою з банківського рахунку позивача з 03.01.2019 по 23.10.2023 відповідачем сплачено позивачу: за січень 2022 року за договором №240270185 - 5710, 89 грн.; за січень 2022 року за договором №120100147 - 2411, 66 грн.; за лютий 2022 року за договором №240270185 - 8140, 48 грн.; за лютий 2022 року за договором №120100147 - 6275, 70 грн.; за березень 2022 року за договором №120100147 - 6658, 55 грн.; за березень 2022 року за договором №240270185 - 7915, 53 грн.; за квітень 2022 року за договором №120100147 - 5132, 71 грн.; за квітень 2022 року за договором №240270185 - 7443, 71 грн.; за травень 2022 року за договором №120100147 - 7307, 18 грн.; за травень 2022 року за договором №240270185 - 13307, 02 грн.; за червень 2022 року за договором №120100147 - 5134, 51 грн.; за червень 2022 року за договором №240270185 - 6256, 41 грн.; за серпень 2022 року за договором №120100147 - 3909, 23 грн.; за серпень 2022 року за договором №240270185 - 4729, 17 грн.; за червень 2022 року за договором №240270185 - 3128, 21 грн.; за червень 2022 року за договором №120100147 - 2567, 25 грн.; за вересень 2022 року за договором №240270185 - 2363, 30 грн.; за вересень 2022 року за договором №120100147 - 2042, 97 грн.; за жовтень 2022 року за договором №120100147 - 2015, 14 грн.; за жовтень 2022 року за договором №240270185 - 2287, 79 грн.; за листопад 2022 року за договором №120100147 - 780, 79 грн.; за листопад 2022 року за договором №240270185 - 645, 32 грн.; за грудень 2022 року за договором №240270185 - 213, 59 грн.; за грудень 2022 року за договором №120100147 - 289, 20 грн.; за січень 2023 року за договором №240270185 -1986, 32 грн.; за січень 2023 року за договором №120100147 -2560,26 грн.; за лютий 2023 року за договором №240270185- 5366, 48 грн.; за лютий 2023 року за договором №120100147 - 3778, 50 грн.; за березень 2023 року за договором №240270185 - 14780, 09 грн.; за березень 2023 року за договором №120100147 - 12433, 03 грн.; за квітень 2023 року за договором №240270185 - 12091, 65 грн.; за квітень 2023 року за договором №120100147 - 8337, 63 грн.; за березень 2023 року за договором №240270185 - 21016,66 грн.; за березень 2023 року за договором №120100147 - 18765, 88 грн.; за травень 2023 року за договором №240270185 - 6524, 49 грн.; за травень 2023 року за договором №120100147 - 3582, 74 грн.; за квітень 2023 року за договором №240270185 - 12459, 23 грн.; за квітень 2023 року за договором №120100147 - 7788, 34 грн.; за травень 2023 року за договором №120100147 - 4669, 33 грн.; за травень 2023 року за договором №240270185 - 8503, 27 грн.; за лютий 2023 року за договором №120100147 - 3722, 87 грн.; за лютий 2023 року за договором №240270185- 5358, 49 грн.; за червень 2023 року за договором №240270185 - 15501, 69 грн.; за червень 2023 року за договором №120100147 - 12721, 91 грн.; за липень 2023 року за договором №240270185 - 12759, 96 грн.; за липень 2023 року за договором №120100147 - 10611, 42 грн.; за серпень 2023 року за договором №240270185 - 9066, 12 грн.; за серпень 2023 року за договором №120100147 - 7494, 25 грн.; за вересень 2023 року за договором №240270185 - 3 184, 54 грн.; за вересень 2023 року за договором №120100147 - 2752, 89 грн.; за квітень 2023 року за договором №120100147 - 6543, 12 грн.; за квітень 2023 року за договором №240270185 - 10467, 21 грн. Згідно з доданою випискою з банківського рахунку позивача з 01.10.2023 по 19.01.2024 відповідачем сплачено позивачу: за серпень 2022 року за договором №240270185 - 9066, 12 грн.; за серпень 2024 року за договором №120100147 - 7494, 25 грн.; за вересень 2024 року за договором №240270185 - 2752, 89 грн.; за вересень 2024 року за договором №120100147 - 3184, 54 грн.; за квітень 2023 року за договором №120100147 - 6543, 12 грн.; за квітень 2023 року за договором №240270185 - 10467, 21 грн.; за жовтень 2022 року за договором №240270185 - 5819, 12 грн.; за жовтень 2022 року за договором №120100147 - 5125, 62 грн.; за листопад 2022 року за договором №120100147 - 1924, 01 грн.; за листопад 2022 року за договором №240270185 - 1590, 19 грн.; за травень 2023 року за договором №240270185 - 25970, 58 грн.; за грудень 2022 року за договором №240270185 - 791, 01 грн.; за грудень 2022 року за договором №120100147 - 1071, 04 грн.; за червень 2023 року за договором №240270185 - 22981, 02 грн.; за червень 2023 року за договором №120100147 - 11111, 47 грн.; за жовтень 2023 року за договором №240270185 - 8261, 98 грн.; за жовтень 2023 року за договором №120100147 - 4018, 17 грн.; за серпень 2023 року за договором №120100147 - 7831, 81 грн.; за серпень 2023 року за договором №240270185 - 16485, 35 грн.; за вересень 2023 року за договором №240270185 - 15701, 60 грн.; за вересень 2023 року за договором №120100147 - 7446, 53 грн.; за липень 2023 року за договором №120100147 - 10390, 07 грн.; за листопад 2023 року за договором №240270185 - 3083, 03 грн.; за липень 2023 року за договором №240270185 - 20467, 85 грн.; за листопад 2023 року за договором №120100147 - 1395, 88 грн. Згідно з доданою випискою з банківського рахунку позивача з 01.01.2024 по 27.12.2024 відповідачем сплачено позивачу: за жовтень 2023 року за договором №240270185 - 8261, 98 грн.(повторюються); за жовтень 2023 року за договором №120100147 - 4018, 17 грн.; за серпень 2023 року за договором №120100147 - 7831, 81 грн.; за серпень 2023 року за договором №240270185 - 16485, 35 грн.(повторюються); за вересень 2023 року за договором №240270185 - 15701, 60 грн. (повторюються); за вересень 2023 року за договором №120100147 - 7446, 53 грн. (повторюються); за липень 2023 року за договором №120100147 - 10390, 07 грн. (повторюються); за листопад 2023 року за договором №240270185 - 3083, 03 грн. (повторюються); за липень 2023 року за договором №240270185 - 20467, 85 грн. (повторюються); за листопад 2023 року за договором №120100147 - 1395, 88 грн. (повторюються); за вересень 2024 року за договором №120100147 - 5716, 15 грн.; за вересень 2024 року за договором №240270185 - 12052, 98 грн.; за жовтень 2023 року за договором №120100147 - 3405, 60 грн.; за жовтень 2023 року за договором №240270185 - 7002, 42 грн.; за листопад 2023 року за договором №240270185 - 3324, 26 грн.; за листопад 2023 року за договором №120100147 - 1505, 09 грн.; за грудень 2023 року за договором №240270185 - 2289, 94 грн.; за грудень 2023 року за договором №120100147 - 1262, 03 грн.; за січень 2024 року за договором №240270185 - 9549, 54 грн.; за січень 2024 року за договором №120100147 - 3433, 61 грн.; за січень 2024 року за договором №120100147 - 304, 61 грн.; за квітень 2023 року за договором №240270185 - - 9352, 83 грн.; за лютий 2024 року за договором №120100147 - 5151, 90 грн.; за березень 2024 року за договором №240270185 - 17107, 68 грн.; за березень 2024 року за договором №120100147 - 9358, 94 грн.; за червень 2022 року за договором №240270185 - 5808, 90 грн.; за липень 2022 року за договором №120100147 - 3380, 37 грн.; за липень 2022 року за договором №240270185 - 15548, 48 грн.; за серпень 2022 року за договором №120100147- 878, 25 грн.; за серпень 2022 року за договором №240270185 - 11431, 45 грн.; за квітень 2022 року за договором №240270185 - 979, 24 грн.; за травень 2022 року за договором №240270185 - 1425, 78 грн.; за вересень 2022 року за договором №240270185 - 7212, 17 грн.; за вересень 2022 року за договором №120100147 - 3194, 94 грн.; за жовтень 2022 року за договором №240270185 - 7573, 68 грн.; за жовтень 2022 року за договором №120100147 - 6671, 09 грн.; за листопад 2022 року за договором №120100147 - 2329, 72 грн.; за листопад 2022 року за договором №240270185 - 1925, 52 грн.; за травень 2023 року за договором №240270185 - 7570, 89 грн.; за грудень 2022 року за договором №120100147 - 603, 80 грн.; за грудень 2022 року за договором №240270185 - 445, 94 грн.; за квітень 2023 року за договором №240270185 - 3471, 05 грн.; за квітень 2024 року за договором №240270185 - 1846, 02 грн.; за лютий 2024 року за договором №120100147 - 1016, 85 грн.; за лютий 2024 року за договором №120100147 - 836, 63 грн.; за березень 2024 року за договором №120100147 - 1098, 23 грн.; за березень 2024 року за договором №120100147 - 1182, 53 грн.; за березень 2024 року за договором №240270185 - 2161, 61 грн.; за червень 2023 року за договором №120100147 - 3728, 23 грн.; за червень 2023 року за договором №240270185 - 7710, 83 грн.; за липень 2023 року за договором №240270185 - 11637, 80 грн.; за серпень 2023 року за договором №240270185 - 15309, 09 грн.; за квітень 2024 року за договором №120100147 - 7673, 55 грн.; за квітень 2024 року за договором №120100147 - 1096, 44 грн.; за квітень 2024 року за договором №240270185 - 14699, 86 грн.; за квітень 2024 року за договором №120100147 - 4705, 99 грн.; за квітень 2024 року за договором №240270185 - 14174, 58 грн.; за квітень 2024 року за договором №120100147 - 1057, 27 грн.; за травень 2024 року за договором №120100147 - 2868, 39 грн.; за травень 2024 року за договором №240270185 - 14070, 93 грн.; за травень 2024 року за договором №120100147 -7384, 65 грн.; за травень 2024 року за договором №240270185 - 20659, 08 грн.; за травень 2024 року за договором №120100147 - 10842, 18 грн.; за червень 2024 року за договором №120100147 - 1761, 36 грн.; за червень 2024 року за договором №120100147 - 12200, 12 грн.; за червень 2024 року за договором №240270185 - 25995, 54 грн. Згідно з доданою випискою з банківського рахунку позивача з 01.12.2024 по 17.03.2025 відповідачем сплачено позивачу: за червень 2024 року за договором №120100147 - 1761, 36 грн.; за червень 2024 року за договором №120100147 - 12200, 12 грн.; за червень 2024 року за договором №120100147 - 25995, 54 грн.; за липень 2024 року за договором №240270185 - 25932, 85 грн.; за липень 2024 року за договором №120100147 - 15563, 53 грн.; за липень 2024 року за договором №120100147 - 2849, 07 грн.; за серпень 2024 року за договором №240270185 - 6312, 92 грн. Згідно з доданою випискою з банківського рахунку позивача з 01.03.2025 по 10.04.2025 відповідачем сплачено позивачу: за серпень 2024 року за договором №240270185 - 24184, 72 грн.; за вересень 2024 року за договором №240270185 - 6402, 50 грн.; за червень 2024 року за договором №120100147 - 616, 63 грн.; за вересень 2024 року за договором №120100147 - 2429, 87 грн.; за серпень 2024 року за договором №120100147 - 3459,65 грн.; за червень 2024 року за договором №120100147 - 3496, 23 грн.; за вересень 2024 року за договором №120100147 - 3961, 12 грн.; за серпень 2024 року за договором №120100147 - 17610, 69 грн.; за червень 2023 року за договором №120100147 - 7968, 74 грн.; за липень 2023 року за договором №240270185 - 178, 65 грн.; за липень 2023 року за договором №120100147 - 16615, 32 грн.; за червень 2023 року за договором №240270185 - 352, 64 грн.; за травень 2023 року за договором №240270185 - 682, 56 грн. Згідно з доданою випискою з банківського рахунку позивача з 01.04.2025 по 06.05.2025 відповідачем сплачено позивачу: за червень 2024 року за договором №120100147 - 616, 63 грн.; за вересень 2024 року за договором №120100147 - 2429, 87 грн.; за серпень 2024 року за договором №120100147 - 3459, 65 грн.; за червень 2024 року за договором №120100147 - 3496, 23 грн.; за вересень 2024 року за договором №120100147 - 3961, 12 грн.; за серпень 2024 року за договором №120100147 - 17610, 69 грн.; за червень 2023 року за договором №120100147 - 7968, 74 грн.; за липень 2023 року за договором №240270185 - 178, 65 грн.; за липень 2023 року за договором №120100147 - 16615, 32 грн.; за червень 2023 року за договором №240270185 - 352, 64 грн.; за травень 2023 року за договором №240270185 - 682, 56 грн.(повторюється); за вересень 2023 року за договором №240270185 - 51, 88 грн.; за серпень 2023 року за договором №120100147 - 17127, 73 грн.; за серпень 2023 року за договором №240270185 - 144, 08 грн.; за вересень 2023 року за договором №120100147 - 9313, грн.; за вересень 2024 року за договором №240270185 - 13605, 02 грн.; за вересень 2024 року за договором №120100147 - 8417, 22 грн.; за жовтень 2024 року за договором №240270185 - 18080, 28 грн.; за жовтень 2024 року за договором №120100147 - 9866, 82 грн.; за жовтень 2024 року за договором №120100147 - 1665, 53 грн. В цілому не оспорюючи проведені проплати, представник відповідача надав контррозрахунок інфляційних та 3% річних, який відповідає по загальній сумі розрахункам позивача. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Предметом позову є стягнення інфляційний та 3% річних з відповідача як постачальника універсальних послуг за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Статтею 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, закони України, серед яких зазначено Закон України «Про альтернативні джерела енергії». Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами. Правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором. Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (пункт 72 частини 1 статті 1 цього Закону). Згідно зі статтею 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» «зелений» тариф встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), генеруючих установках приватних домогосподарств, споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями). За частиною першою статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг. Відповідно до вимог пункту 4 частини п`ятої статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №754/17518/15-ц, у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі №355/385/19. Матеріалами справи встановлено, що договір купівлі-продажу енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №120100147 від 01.01.2019 та договір купівлі-продажу енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №240270185 від 01.01.2019, які укладено між сторонами, не визнані недійсними та не розірвані. А тому, відповідно до презумпції правомірності правочину укладені договори є обов`язковим для виконання його сторонами, а їх невиконання породжує негативні юридичні наслідки для сторони, яка ухиляється від належного їх виконання. Суд зазначає, що відносини між позивачем та відповідачем щодо купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом за договором №120100147 та договором №240270185 відповідно, виникли до прийняття постанови Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2023 №2651 «Про затвердження Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, та розрахунків за неї», яка набрала чинності 30.12.2023, відтак положення зазначеної постанови не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Згідно з абзацом 1 пункту 11.3.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312, які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами, індивідуальний побутовий споживач, що встановив у межах свого приватного(-их) домогосподарства(-в) генеруючу(-і) установку(-ки), призначену(-і) для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру з можливістю відпуску електричної енергії в мережу оператора системи або інших власників мережі, має право у межах сумарної встановленої потужності генеруючих установок (яка визначається на підставі паспортів точок розподілу як сумарна потужність встановлених генеруючих установок за всіма площадками вимірювання приватного(-их) домогосподарства(-в), які належать індивідуальному побутовому споживачу на території України, у тому числі на праві спільної власності (спільне майно), і не має перевищувати рівень встановленої потужності для відповідної категорії генеруючої установки, визначеної законом), здійснювати продаж виробленої електричної енергії, в обсязі, що перевищує місячне споживання приватного(-их) домогосподарства(-в) відповідно до цих Правил, та на підставі договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, що є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до умов якого побутовий споживач приєднався відповідно до цих Правил. Відповідно до пункту 11.3.11 ПРРЕЕ дані комерційного обліку, визначені у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, є підставою для визначення обсягу електричної енергії, за яку постачальник універсальних послуг розраховується за «зеленим» тарифом із побутовим споживачем. Пунктом 11.3.15 ПРРЕЕ передбачено, що адміністратор комерційного обліку передає дані комерційного обліку за попередній місяць відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку постачальнику універсальних послуг не пізніше третього числа кожного місяця. Побутовий споживач має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку постачальником послуг комерційного обліку та оформлення платіжних документів постачальником універсальних послуг. Згідно з пунктом 11.3.17 ПРРЕЕ дані автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (далі - АСКОЕ) оператора системи про обсяг електричної енергії, прийнятої з мереж приватного домогосподарства, що здійснює виробництво електричної енергії генеруючою установкою (генеруючими установками), що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, є підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №14-446цс18. Судом встановлено, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав позивача. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Таким чином, з огляду на наявність несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати за продану електричну енергію, враховуючи вимоги частини другої статті 625 ЦК України, враховуючи розрахунок та контррозрахунок заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З оглянутих Договору №04/01 про надання правової допомоги від 05.04.2023, Акту №6 приймання-передачі наданих послуг від 27.05.2023 та виписки по рахунку судом встановлено, що позивач надав представнику за надані послуги 10 000 гривень. Представник відповідача подав заперечення на вказану суму, вважаючи порушеним співмірність та розумність витрат на правову допомогу, оскільки представником аналізується одна і та ж практика про захист прав споживачів, всі документи подавались особисто позивачем, засідання у справі за участі представників не проводились, оскільки розгляд відкладався, просить відмовити у стягненні таких. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу у розмірі 10000 гривень є частково співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, ціною позову та наданими адвокатом обсягом послуг та затраченим часом під час підготовки позовної заяви, вказані витрати частково відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, та вважає, що такі підлягають стягненню з відповідача у розмірі 5000 грн.

Outcome: approved