Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18 серпня 2021 року між сторонами був укладений кредитний договір №20119510649, на підставі якого відповідачу було видано кредит в розмірі 20986,00 грн. Відповідач зобов`язалася своєчасно повертати кредит, однак свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 34967,04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 20507,48 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 14459,56 грн. Також 19 серпня 2021 року між сторонами був укладений кредитний договір №40019510649, на підставі якого відповідачу було видано кредит в розмірі 37898,00 грн. Відповідач зобов`язалася своєчасно повертати кредит, однак свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 26769,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 26764,65 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 4,86 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості за кредитними договорами, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. У відкрите судове засідання представник позивача не з`явився, але у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`являлася, хоча неодноразово викликалася до суду, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber». Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В\~статті 15 Цивільного кодексу України\~зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як вбачається з матеріалів справи, 18 серпня 2021 року між сторонами був укладений кредитний договір №20119510649, на підставі якого відповідачу було видано кредит в розмірі 20986,00 грн. Як вбачається з копії паспорту споживчого кредиту строк кредитування 12 місяців, річна процентна ставка 47,88 %. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 34967,04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 20507,48 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 14459,56 грн. Крім того, судом встановлено, що 19 серпня 2021 року між сторонами був укладений кредитний договір №40019510649, на підставі якого відповідачу було видано кредит в розмірі 37898,00 грн. Як вбачається з копії паспорту споживчого кредиту строк кредитування 24 місяці, річна процентна ставка 0,01 %. Відповідач зобов`язалася своєчасно повертати кредит, однак свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 26769,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 26764,65 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 4,86 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у зв`язку з чим станом на 09 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 26769,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 26764,65 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 4,86 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора забов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитних договорів відповідачем були порушені і станом на 09 вересня 2024 року існує вищезазначені суми заборгованості. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами підлягають задоволенню і суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2422,40 грн., адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved