Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] , [PERSON] 14.03.2018 року звернулися до Московського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення на користь кожного по 53\~025 грн., а також судового збору у сумі 1060 грн. 50 коп. в рівних частках. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову вказали, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.09.2027 у цивільній справі № 643/17538/15-ц змінено рішення Московського районного суду м.Харкова від 16 січня 2017 року та визнано за [PERSON] право власності на 115/200 часток, а за [PERSON] право власності на 85/200 часток квартири [ADDRESS] . В мотивувальній частині рішення Апеляційного суду Харківської області від 07.09.2017 року вказано, що перший внесок за спірну квартиру, який склав 15 % від загальної вартості робіт по будівництву квартири, був внесений [PERSON] за рахунок власних коштів. Для сплати решти грошових коштів 85 % за спірну квартиру між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту від 26 жовтня 2007 року, за яким отримані кошти 39\~194 долари США зі сплатою 12, 25 % річних. В рішенні Московського районного суду м.Харкова від 16 січня 2017 року в мотивувальній частині вказано, що залишок коштів за квартиру у сумі 38\~651, 20 доларів США був сплачений [PERSON] спочатку за рахунок кредитних коштів, отриманих ним під час шлюбу із відповідачем на підставі договору кредиту від 26.10.2007, укладеного між позивачем та АКБСР «Укрсоцбанк», ці кошти є спільною сумісною власністю подружжя». Отже, залишок коштів за спірну квартиру у сумі 38\~651, 20 доларів США був сплачений [PERSON] за рахунок кредитних коштів, а потім кредит був виплачений за рахунок продажу квартири (ціна продажу 212\~100 грн.) батька [PERSON] [PERSON] , який надав їх у борг [PERSON] та [PERSON] для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором від 26.10.2007 у сумі 38\~651, 20 доларів США. Таким чином, 85/100 частин спірної квартири було придбано за особисті кошти [PERSON] , який надав їх у борг їх сину [PERSON] та невістці [PERSON] в інтересах сім`ї. Згодом батько [PERSON] помер [INFO] . В подальшому спадщину прийняли два сини [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по . Мати позивача [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] 25.01.1996 року, а тому спадкоємцем колишнього чоловіка не була. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , спадщину після якого прийняла мати [PERSON] , як спадкоємцеь першої черги за законом. Таким чином, правонаступником [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які мають право вимоги в рівних частках половини боргу у сумі 212\~100 грн., а саме 106\~050 грн. з відповідачки [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19.04.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2018 року витребувано з Третьої Харківської державної нотаріальної контори, Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, П`ятої Харківської державної нотаріальної контори докази по справі, викликано у судове засідання свідків. \~ \~ \~ \~Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому прохала у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що обґрунтування позовних вимог не відповідає вимогам діючого законодавства. У рішенні Апеляційного суду Харківської області у справі № 643/17538/15-ц зазначено, що належних доказів виникнення між [PERSON] та його батьком боргових правовідносин з приводу коштів, отриманих останнім від продажу квартири, не надано. Отже, судом вже було надано оцінку правової природи спірної суми грошових коштів. Крім того, на підтвердження укладення договору позики позичальником може бути представлена розписка чи інший документ, який посвідчує передання йому коштів позикодавцем. Однак, договору позики між [PERSON] та [PERSON] до суду не надано, будь-які розписки відсутні, а тому дані правовідносини не можуть відноситися до категорії боргових. Крім того, в розрахункових квитанціях щодо погашення кредитного зобов`язання будь-яка інформація про належність коштів батьку платника [PERSON] [PERSON] відсутня. Вказує, що дані обставини свідчать про відсутність боргових зобов`язань між позивачем [PERSON] та [PERSON] . Від позивачів до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказують, що батько позивача [PERSON] позичив йому грошові кошти на придбання спільної квартири, що підтверджується рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16 січня 2017 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.09.2017 у цивільній справі № 643/17538/15-ц, тому ці обставини не потребують доказування. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 14 листопада 2019 року витребувано докази з Третьої Харківської державної нотаріальної контори, Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, П`ятої Харківської державної нотаріальної контори докази по справі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 05 лютого 2020 року закрито підготовче провадження по справі. На підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 28 лютого 2023 року цивільну справу прийнято до провадження судді Савченко Л.І. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року зупинено провадження по справі до залучення до участі у справі правонаступників позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 05 травня 2025 року поновлено провадження по справі, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Молодчий Т.О. інформацію про спадкоємців позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 09 травня 2025 року провадження по справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 19 травня 2025 року поновлено провадження по справі, залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, належним чином повідомлені про розгляд справи через «Електронний суд» (а.с.36, 37, 41, 44, 45, 48), про причини неявки суд не повідомили. В матеріалах справи є заява [PERSON] про розгляд справи без його участі (том 1 а.с.101), а також заяви представник позивача [PERSON] про розгляд справи без участі позивача [PERSON] та представника [PERSON] (том 1 а.с.39, том 2 а.с.243). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від її представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їхньої з відповідачем відсутності. Прохає відмовити у позові, оскільки відсутні будь-які документи (розписки, договори та інші), які б підтверджували факт укладення договору (том 3 а.с.51). Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14 липня 2007 року по 01 липня 2015 року. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя та за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя (справа № 643/17538/15-ц), яке змінено Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2017 року, визнано за [PERSON] право власності на 115/200 часток, а за [PERSON] право власності на 85/200 часток квартири [ADDRESS] . У вказаній справі судом встановлено, що майнові права на спірну квартиру були придбані сторонами по справі у період знаходження у шлюбі на підставі договорів пайової участі у будівництві житлового будинку, укладених з ВАТ «Трест Жилстрой - 1», ще до реєстрації шлюбу: договір №007/7/01 від 10.01.2006 р., укладений між ВАТ «Трест-Жилстрой - 1» та [PERSON] , і договір №10/17-33 від 10.01.2006 р., укладений між ВАТ «Трест-Жилстрой - 1» та [PERSON] , за якими ВАТ «Трест Жилстрой - 1» взяло на себе обов`язок провести комплекс будівельно-монтажних робіт по будівництву квартири [ADDRESS] . Згідно п. 2.4. вищевказаних договорів вартість комплексу робіт по будівництву квартири дорівнювала еквіваленту 45472,00 доларів США. Оплата робіт проводилась в гривні по курсу НБУ на момент здійснення платежу на банківській рахунок ВАТ «Трест Жилстрой - 1» у наступному порядку: 15% від загальної вартості робіт по будівництву квартири - до 28.06.2007р., залишок суми - до 31.10.2007р. (за договором із [PERSON] ) та до 15.10.2007р. (за договором із [PERSON] ) На виконання умов п. 2.4. договору пайової участі у будівництві житлового будинку №007/7/01 від 10.01.2006р., укладеного між ВАТ «Трест Жилстрой - 1» та [PERSON] , нею були сплачені спільні грошові кошти у розмірі 34445,04 грн., що відповідає еквіваленту 6820,80 доларів США та складає 15% від загальної вартості робіт по будівництву квартири. Зазначені грошові\~кошти в сумі 6820,80 доларів США (еквівалент - 34445,04грн.) були сплачені [PERSON] до реєстрації шлюбу з [PERSON] 17 жовтня 2007 року на підставі додаткової угоди №1 ВАТ «Трест Жилстрой - 1» та [PERSON] дійшли згоди розірвати договір пайової участі у будівництві житлового будинку №007/7/01 від 10.01.2006р., а грошові кошти в сумі 34445,04 грн., що відповідало еквіваленту 6820,80 доларів США, внесені на рахунок ВАТ «Трест Жилстрой -1», зарахували в оплату по договору №10/17-33 пайової участі у будівництві житлового будинку від 10.01.2006р., укладеному ВАТ «Трест Жилстрой - 1» з [PERSON] . Судом було встановлено, що для сплати решти грошових коштів за спірну квартиру між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту №834/18-27/35/7-175 від 26 жовтня 2007 року, за яким отримані кошти 39194 долари США зі сплатою 12,25 відсотків річних. [PERSON] вказував, що кредитний договір №834/18-27/35/7-175 від 26 жовтня 2007 року був укладений ним на власний розсуд не в інтересах сім`ї. Суд вважав такі доводи необґрунтованими, оскільки гроші були витрачені на оплату за договором, за яким набуті майнові права на квартиру, яка використана для проживання сім`ї подружжя. [PERSON] наполягав, що заборгованість за кредитом була погашена ним за рахунок коштів, отриманих ним в борг від батька, які останній набув від продажу квартири. На підтвердження зазначених обставин [PERSON] надав копію договору купівлі-продажу від 19.12.2007 року, з якого вбачається, що нерухоме майно, належне [PERSON] було продано за 212100 грн. Матеріалами справи було підтверджено, що заборгованість за договором кредиту №834/18-27/35/7-175 від 26 жовтня 2007 року в розмірі 190127,80 грн. була погашена 19.12.2007 року. Батько [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Матеріали справи не містили належних та допустимих доказів того, які правовідносини дійсно виникли між [PERSON] та його батьком з приводу коштів, отриманих останнім від продажу квартири. [PERSON] наполягав, що кошти на погашення кредиту отримав від батька у борг та до нього перейшли права кредитора після смерті батька. Суд зазначив, що за доведеності цих обставин, [PERSON] , як спадкоємець після смерті батька, не позбавлений можливості звернутись до суду за захистом цього свого права (а.с.6-17). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 19 грудня 2007 року, посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А., реєстрований номер № 8229, [PERSON] , діюча від імені [PERSON] , на підставі довіреності, продала належну на праві приватної власності [PERSON] квартиру [ADDRESS] за 212\~100 грн.(а.с.18-19). 19 грудня 2007 року [PERSON] вніс в рахунок погашення кредиту за Кредитним договором № 834/18-27/35/7-175 від 26.10.2007 укладеним між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» 191\~422, 77 грн., що еквівалентно 37\~905, 50 грн., що слідує із Квитанції від 19 грудня 2007 року (а.с.20-21). Позивач [PERSON] посилається на те, що кошти за продану квартиру були передані йому та його дружині [PERSON] у борг його батьком [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , що слідує із Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 травня 2009 року (а.с.23). Позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] разом із братом [PERSON] , а тому мають право вимоги боргу у сумі 212\~100 грн. в рівних частках, тобто по 106\~050 грн. кожен з [PERSON] , так як кошти були надані їхнім батьком [PERSON] в борг [PERSON] та [PERSON] для погашення кредиту за квартиру. Проте, [INFO] [PERSON] помер, що слідує із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 червня 2015 року (а.с.24). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON] , що вбачається із копії спадкової справи № 360/2015 від 05 червня 2015 року (том 2 а.с.30-63). [INFO] [PERSON] померла, що слідує із Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 листопада 2023 року (том 2 а.с.240). Як вбачається із Інформації Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий І.О. від 14.05.2025 року за вих. № 34/01-16, єдиним спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Таким чином, [PERSON] прохає стягнути з [PERSON] грошові кошти, право вимоги на які за життя мав його батько [PERSON] . Разом з тим, із інформації П`ятої харківської державної нотаріальної контори за вих. № 650/01-16 від 16.04.2019 року на виконання вимог ухвали суду слідує, що згідно алфавітних книг обліку спадкових справ і книг обліку та реєстрації спадкових справ П`ятої харківської державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] , заяви про прийняття та про відмову від прийняття спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилася (том 1 а.с.68). Аналогічна відповідь із довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55938153 від 20.04.2019 року надана на виконання вимог ухвали суду від 11.09.2018 П`ятою харківською державною нотаріальною контори за вих. № 1828/01-16 від 20.04.2019, з якої слідує, що після померлого [INFO] [PERSON] , заяви про прийняття та про відмову від прийняття спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилася (том 1 а.с.70). Про відсутність осіб, які зверталися із заявою про прийняття спадщини чи відмову від неї після померлого [INFO] [PERSON] , а також не заведення спадкових справ, свідчить повідомлення Третьої харківської державної нотаріальної контори від 24.04.2019 року за вих. № 763/01-16 (том 1 а.с.73). Будь-яких даних про те, що [PERSON] чи його померлий брат [PERSON] є такими, що прийняли спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, матеріали справи не містять. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях, або право на відшкодування збитків, що належало спадкодавцеві відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.\~1269\~ЦК України\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). З матеріалів справи не вбачається, що позивач та його брат [PERSON] , є такими, що прийняли спадщину після померлого батька [PERSON] та успадкували право вимоги про стягнення боргу з [PERSON] . Також, позивачем не доведено, що він в подальшому успадкував це право вимоги після [PERSON] , як спадкоємиці [PERSON] . Так, позивач не надав доказів того, що він чи його брат зверталися із заявою про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, чи є такими, що прийняли спадщину, в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, тобто проживали із спадкодавцем [PERSON] спільно на час відкриття спадщини після нього. Позивач не довів, що спадкова справа після смерті [PERSON] взагалі заводилася, що вони з братом подавали заяви на прийняття спадщини чи проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем успадкування права вимоги до відповідача, а отже права заявляти такі вимоги. З цих підстав, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Outcome: dismissed