Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

У березні 2025 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 100010,16 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено 02.09.2020 кредитний договір №2001673607601 (далі кредитний договір 1), за яким позичальнику видано кредит у сумі 38000 грн та 15.06.2021 укладено кредитний договір №1001897653602 (далі кредитний договір 2), за яким позичальнику видано кредит у сумі 40000 грн. Банк виконав свої зобов`язання за Договорами у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитними договорами суму кредитних коштів. У порушення умов вказаних договорів відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 10.01.2025 утворилась заборгованість: по кредитному договору 1 47605,82 грн, з яких: 30192,16 грн заборгованість за кредитом, 17413,66 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору 2 52404,34 грн, з яких: 35170,80 грн заборгованість за кредитом; 11,22 грн заборгованість за процентами; 17222,32 грн. заборгованість за комісією. Тобто, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам склала 100010,16 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справи за відсутності представника Банку, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 02.09.2020 між сторонами було укладено кредитний договір №2001673607601 (Кредитний договір 1), шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорту споживчого кредиту, за умовами якого Банк надав, а відповідач отримав Споживчий кредит в сумі 30 000,00 грн. шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, строком на 12 місяців, з можливістю продовження на такий же строк, з фіксованою процентною ставкою 47,88% річних (а.с.10,10 зворот). Так, зі змісту Паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторони погоди основні умови кредитування (тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування), розмір процентної ставки та орієнтовну вартість кредиту для споживача, а також порядок повернення кредиту. Надана довідка про збільшення кредитного ліміту за кредитним договором №2001673607601 від 02.09.2020 свідчить про те, що сума кредитного ліміту поступово збільшувалась та з 15.06.2021 складала 38000 грн (а.с.37 зворот). Далі, 15 червня 2021 року між сторонами було укладено кредитний договір №1001897653602, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорту споживчого кредиту, за умовами якого Банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 40000 грн, строком на 24 місяці; мета отримання кредиту: на загальні споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту: безготівковий переказ; з фіксованою процентною ставкою 0,01% річних. Пунктом 4 цього договору встановлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99%\~ (а.с.6). Відповідно до платіжної інструкції №ТR.49995017.66750.8810 від 15.05.2021 АТ «ПУМБ» перерахувало отримувачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 40000 грн за кредитним договором №1001897653602 (а.с.38). Отже, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених вищевказаними договорами. В порушення умов кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 10.01.2025 утворилась заборгованість: - за кредитним договором 1 у розмірі 47605,82 грн, з яких: 30192,16 грн заборгованість за кредитом, 17413,66 грн заборгованість за процентами (а.с.40-41); - за кредитним договором 2 у розмірі 52404,34 грн, з яких: 35170,80 грн заборгованість за кредитом; 11,22 грн заборгованість за процентами; 17222,32 грн. заборгованість за комісією (а.с.38-39). Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 10.01.2025 склала 100 010,16 грн. Зі змісту виписок за особовим рахунком та розрахунками позивача вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість (а.с.42-45). Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогійний висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц. Отже, відповідачем були порушені умови договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «ПУМБ» укладено два кредитні договори, що позивач надав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувався та частково сплачував заборгованість по кредиту, а також, що відповідач був обізнаний з умовами кредитних договорів, що відображені у заяві №2001673607601 від 02.09.2020 та в заяві №1001897653602 від 15.06.2021. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за кредитними договорами на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.5). На підставі викладеного,\~

Outcome: approved