Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

До Зіньківського районного суду Полтавської області 03.10.2024 року надійшов позов [PERSON] до Опішнянської селищної ради, треті особи: [PERSON] , ТОВ «Бурат-Агро», про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на земельні ділянки, та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Ухвалою суду від 04.10.2024 року Прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Опішнянської селищної ради, треті особи: [PERSON] , ТОВ «Бурат-Агро», про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на земельні ділянки, та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - та відкрито провадження ( а.с.57). 10.12.2024 року від позивача [PERSON] надійшла позовна заява про визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю , визнання права власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про зміну предмету позову і позовних вимог. Ухвалою суду від 13.06.2025 року призначено по справі судовий розгляд ( а.с.141). З заяви про зміну позовних вимог вбачається, що згідно з додатком до рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 16 листопада 2001 року -список громадян власників сертифікатів на право на земельну частку( пай),якими проведено визначення земельної частки ( паю) персоніфікацію згідно схеми поділу земель колишнього КСП Жовтень громадянину [PERSON] визначена земельна частка ( пай) на плані № [NUMBER] загальною площею 2,40 га з них : рілля -1,44 га, сади -0,47 га, кормові угіддя- 0,49 га. ; громадянину [PERSON] визначена земельна частка ( пай) на плані № [NUMBER] загальною площею 7,46 га з них : рілля-1,39 га,сади-0,47 га, кормові угіддя- 5,60 га. 23 січня 2002 року [PERSON] Опішнянською селищною радою народних депутатів був виданий державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 № 685420 в якому зокрема зазначено : державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON] ,який мешкає с. Карабазівка ,у тому що на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради народних депутатів від 16 листопада 2001 року йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,91 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Опішнянської селищної ради . Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 403 . Кількісна характеристика земель переданих у приватну власність (гектарів ) : всього земель 1,91 , в тому числі сільськогосподарських угідь 1,91, з них ріллі: 1,44 ,багаторічних насаджень 0,47. У державному акті на право приватної власності на землю кадастрові номери земельних ділянко не зазначені. На земельну ділянку площею 5,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,кормові угіддя ,на плані № 167 [PERSON] видавався інший державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла і нотаріально оформила дружина [PERSON] . Відповідно до інформації ,яка відображена у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно: громадянка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1554 виданого 31.10.2012 року Опішнянською державною нотаріальною конторою володіє земельною ділянкою кадастровий номер 5321355400:00:010:0021 ,площею 1,4402 га. І земельною ділянкою кадастровий номер 5321355400:00:012:0168, площею 0,4699 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області . 19 лютого 2002 року [PERSON] Опішнянською селищною радою народних депутатів був виданий державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 № 685419, в якому зокрема зазначено: державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON] ,який мешкає в смт. Опішня у тому ,що на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради народних депутатів від 16 листопада 2001 року йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,91 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Опішнянської селищної ради . Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 591 . Кількісна характеристика земель переданих у приватну власність ( гектарів ) : всього земель 1,91 , втому числі сільськогосподарських угідь 1,91, з них ріллі: 1,44 ,багаторічних насаджень 0,47. У державному акті на право приватної власності на землю кадастрові номери земельних ділянко не зазначені. На земельну ділянку площею 0,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,кормові угіддя ,на плані № 168 [PERSON] видавався інший державний акт на право приватної власності на землю. У державному акті серія Р3 № 685420 на ім`я [PERSON] конфігурація зображених земельних ділянок , їх проміри, площа, прізвища суміжників ,опис меж, кількісна характеристика земель повністю співпадають з даними, які маються в державному акті на право приватної власності на землю серія Р3 № 685419, виданому 19.02.2002 року Опішнянською селищною радою народних депутатів [PERSON] . Порядкові номери державних актів на право приватної власності на землю ідуть підряд. Таким чином вбачається, що при заповнення бланків державних актів на право приватної власності на землю уповноваженою на це особою Опішнянської селищної ради була допущена технічна помилка і на земельну ділянку ,яка позначена на плані поділу земель колишнього КСП Жовтень під № 168 ( виділялася [PERSON] ). Було виготовлено два державні акти на право приватної власності на землю : серія Р3 № 685420, який 23.01.2002 року виданий [PERSON] і серія Р3 № 68419,який 19.02.2022 року виданий [PERSON] . У 2021 році [PERSON] стало відомо що через помилку при виготовленні та видачі державного акта на право приватної власності на землю Опішнянською селищною радою ,державний акт на право приватної власності на землю на вищевказані земельні ділянки ,крім нього був також виготовлений і виданий іншій особі. З метою усунення виявленої помилки [PERSON] звернувся із відповідною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області . Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ,викладеної у листі від 17.09.2021 року адресованому [PERSON] відомо ,що на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради народних депутатів від 16 листопада 2001 року земельні ділянки: загальною площею 1,91 га, яка складається із двох земельних ділянок ,одна площею 1,44 га, та інша площею 0,47 га, які розташовані на території Опішнянської селищної ради ,передані у приватну власність [PERSON] ,державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 № 685420 зареєстрований 23 січня 2002 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 403.Вищевказані державні акти надані на одні й ті ж земельні діялнки аналогічні, але на різних громадян. 26.11.2013 року реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції проведено державну реєстрацію права за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий № 5321355400:00:010:0021. У державного кадастрового реєстратора відсутні можливості внести будь які виправлення про власника земельної ділянки . Тобто при виготовленні і видачі Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області [PERSON] державного акту на право приватної власнсоті на землю серія Р3 № 685419 від 19.02.2002 року ,зареєстрваного в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 591 ,не було допущено помилки ,оскільки саме позивачу [PERSON] було виділено земельні ділянки ,позначені на схемі поділу земель колишнього КСП Жовтень та плані існуючого використання земель в межах території Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області під № 168, яким згодом було присвоєно кадастрові номери 5321355400:00:010:0021 та 5321355400:00:012:0168. Позивач зазначає, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 № 68420 який був помилково виготовлений і 23.10.2002 року Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області виданий [PERSON] на підставі рішення суду повинен бути визнаний недійсним і скасований. Враховуючи\~вищевикладене просить\~суд ухвалити\~рішення,\~яким визнати недійсним і скасувати державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 № 685420,виданий громадянину України [PERSON] Опішнянською селищною радою народних депутатів 23 січня 2002 року ,зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~403, як помилково виданий та визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом номер 1554, видане 31 жовтня 2012 року Опішнянською державною нотаріальною конторою Полтавської області [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія Р3 № 685420 з одночасним припиненням усіх речових прав на земельні ділянки кадастровий номер 5321355400:00:010:0021, площею 1,44 га і кадастровий номер 5321355400:00:012:0168 ,площею 0,47 га, які розташовані на території Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області. Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] ,РНОКПП [NUMBER] ,на земельну ділянку площею 1,4402 га, кадастровий номер земельної ділянки 5321355400:00:010:0021, місце розташування : Полтавська область Полтавський район ,Опішнянська селищна рада (за межами населених пунктів),категорія земель: землі сільськогосподарського призначення ,цільове призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного ату на право приватної власності на землю серія Р3 № 685419, виданого [PERSON] на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради народних депутатів від 16 листопада 2001 року зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~591 . Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на земельну ділянку площею 0,4699 га ,кадастровий номер земельної ділянки 5321355400:00:012:0168, місце розташування : Полтавська область Полтавський район ,Опішнянська селищна рада ( за межами населених пунктів), категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного ату на право приватної власності на землю серія Р3 № 685419, виданого [PERSON] на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради народних депутатів від 16 листопада 2001 року зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~591 . В судове засідання сторона позивача надали заяву про розгляд справи у їх відсутність ( а.с. 54) , просили змінені позовні вимоги задоволити ( а.с.160). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності ,заперечень проти позову не надала, судові витрати просила покласти на позивача ( а.с.139). Треті особи: представник ТОВ Околиця не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ( а.с.158), представник Опішнянської селищної ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ( а.с.161). Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку , суд приходить до наступного висновку. Відповідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 316-319,\~правом власності є право особи на річ (майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що\~ позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] ( а.с.11-12). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 685420 [PERSON] на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради народних депутатів від 16.11.2001 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,91 га, розташована на території Опішнянської селищної ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 403 ( а.с.16). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 685419 [PERSON] на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Опішнянської селищної ради народних депутатів від 16.11.2001 року передається у приватну власність земельна ділянка, площею 1,91 га, розташована на території Опішнянської селищної ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 591 ( а.с.17). З повідомлення відділу №8 управління у Полтавському районі головного управління Держгеокадасту у Полтавській області від 17.09.2021 року вбачається, що виправлення про власника земельної ділянки, кадастровий номер 5321355400:00:010:0021 держаним кадастровим реєстратором внести не можливо (а.с.18). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ,державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником земельної ділянки площею 1,4402 га, кадастровий номер 5321355400:00:010:0021 є [PERSON] ( а.с.87). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ,державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником земельної ділянки площею 0,4699 га, кадастровий номер 5321355400:00:012:0168 ( а.с.88) Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною шостою статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Відповідно до статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки. Згідно пункту г частини першої статті 15 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин належить забезпечення ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, охорони земель. Згідно з частиною шостою статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Відповідно до статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки. Стаття 152 Земельного кодексу України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Відповідно до статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах територій територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини другої статті 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді, і переданий на його розгляд з такими вимогами. Згідно частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності органу- державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 Цивільного кодексу України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Та обставина, що Законом України «Про державний земельний кадастр» не передбачено можливості скасування державної реєстрації земельної ділянки безпосередньо за рішенням суду не дає підстав для висновку про неможливість захисту порушеного права шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки. В той же час частина десята статті 24 Закону України «Про Держаний земельний кадастр» прямо передбачає можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором який здійснює таку реєстрацію. Відповідне положення також міститься і у пункті 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Згідно ч. 2\~ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами по справі державний акт серія Р3 № 685420 виданий [PERSON] та державний акт серія Р3 № 685419 виданий [PERSON] видані на одну і туж земельну ділянку. Відповідно до ст. 316 ЦК України "правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею...".. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~18.12.2009\~року №14\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~ \~З огляду\~на вищевикладене\~вбачається,\~що державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю серія\~Р3\~№ 68420\~був виготовлений\~помилково і\~23.01.2002\~року Опішнянською\~селищною радою\~Полтавської області\~ виданий\~ [PERSON] ,\~а тому\~підлягає скасуванню,\~а \~змінені \~позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. За змістом ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Позивач судові витрати покладає на себе. Суд,\~виконавши всі\~вимоги цивільного\~судочинства ухвалюючи\~рішення на\~основі повного\~і всебічного\~з`ясування обставин,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~підтверджених тими\~доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні\~та

Outcome: approved