Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся в Шевченківський районний суд м. Львова з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 371940759, укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 10.02.2023 року, у розмірі 35750 грн. 40 коп., яка складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 28750 грн. 40 коп. заборгованості за відсотками. Мотивував позовні вимоги тим, що [PERSON] звернувся до ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і уклав 10.02.2023 року кредитний договір № 371940759, шляхом підписання такого та паспорту споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором MNV9Z63C, отримавши грошові кошти у розмірі 7000 грн. строком до 1826 днів (дисконтний період 1-65 днів, з можливістю продовження) зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 2,10 % на день за базовою процентною ставкою та 2,98 % на день після завершення дисконтного періоду. Строк дії договору обчислюється з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5-ти років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Вказав, що [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася згадана заборгованість. Зазначив, що на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та додаткових угод № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, укладених між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТзОВ «Таліон Плюс», а також згідно з реєстром прав вимоги № 225 від 18.04.2023 року, останнє набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року. На підставі договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року, укладеного між ТзОВ «Таліон Плюс» і ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а також згідно з реєстром прав вимоги № 2 від 20.12.2023 року, останнє набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року. 06 березня 2025 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 060325-У, відповідно до якого, а також згідно з реєстром божників до вказаного договору, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати, які складаються з 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2025 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області, які отримано 02.05.2025 року. Ухвалою від 05 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 16 травня 2025 року представником позивача Тараненко А.І. подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», відповідачу [PERSON] надано одноразовий ідентифікатор MNV9Z63C. Судом встановлено, що 10.02.2023 року [PERSON] уклав з ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 371940759 шляхом підписання такого та паспорта споживчого одноразовим ідентифікатором MNV9Z63C, внаслідок чого отримав грошові кошти у розмірі 7000 грн. строком до 1826 днів (дисконтний період 1-65 днів, з можливістю продовження) зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 2,10 % на день за базовою процентною ставкою та 2,98 % на день після завершення дисконтного періоду. У п. 11.1 кредитного договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5-ти років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року, що підтверджується долученими платіжним дорученням від 10.02.2023 року та довідкою № 12/2024 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». У відповідності до первинних документів, а саме розрахунку, виданого ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача перед первісним кредитором станом на 18.04.2023 року становить 18645 грн. 20 коп. та складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11645 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками. 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, а також додаткові угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, відповідно до умов яких первісний кредитор ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Таліон Плюс» свої права вимоги за кредитними договорами, останнє з яких сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Згідно з реєстру прав вимоги № 225 від 18.04.2023 року, ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь ТзОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року, заборгованість за яким становить 18645 грн. 20 коп. та складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11645 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТзОВ «Таліон Плюс» станом на 09.07.2023 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року становить 35750 грн. 40 коп. та складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 28750 грн. 40 коп. заборгованості за відсотками. 30 жовтня 2023 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТзОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» свої права вимоги за кредитними договорами, останнє з яких сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Згідно з реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року, ТзОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року, заборгованість за яким становить 35750 грн. 40 коп. та складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 28750 грн. 40 коп. заборгованості за відсотками. 06 березня 2025 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 060325-У, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Юніт Капітал» свої права вимоги за кредитними договорами, останнє з яких сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Згідно з реєстру боржників до договору факторингу № 060325-У від 06 березня 2025 року вбачається, що ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Юніт Капітал» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року, заборгованість за яким становить 35750 грн. 40 коп. та складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 28750 грн. 40 коп. заборгованості за відсотками. У відповідності до первинних документів, а саме розрахунків виданих ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача перед первісним кредитором станом на 18.04.2023 року становить 18645 грн. 20 коп. та складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11645 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками. При цьому, слід вказати, що первісним кредитором ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 18 квітня 2023 року припинено нарахування відсотків за кредитним договором № 7221403 від 30 жовтня 2023 року. Водночас, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року у розмірі 35750 грн. 40 коп., яка складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 28750 грн. 40 коп. заборгованості за відсотками, однак належних та допустимих доказів на підтвердження правильності та безспірності здійснення нарахувань відсотків за користування кредитними коштами після 18 квітня 2023 року суду не надано. Крім цього, подальше нарахування ТзОВ «Таліон Плюс», ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт Капітал» процентів за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року є безпідставним, оскільки до матеріалів позову не надано доказів на підтвердження права даних юридичних осіб на здійснення такої діяльності. З огляду на вказане, сума заборгованості, яка підлягатиме стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року, становить 18645 грн. 20 коп. та складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11645 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 371940759 від 10.02.2023 року у розмірі 18645 грн. 20 коп., яка складається з 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11645 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. З долучених до позовної заяви договору про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025 року, протоколу погодження вартості послуг, додаткової угоди № 3 від 10.03.2025 року, акту прийому-передачі наданих послуг від 10.03.2025 року, вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у з`язку з розглядом цивільної справи за позовом ТзОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] , становить 6000 грн. та складається з послуг, а саме складання позовної заяви кількістю 2 год., вартістю 5000 грн.; вивчення матеріалів справи кількістю 2 год., вартістю 1000 грн. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України"). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20). Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19. Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч.ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат. Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість. Як вбачається із згаданих вище документів наданих адвокатом, предметом наданої професійної правничої допомоги є складання позовної заяви та вивчення матеріалів справи. Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли щодо стягнення заборгованості в загальному розмірі 35750 грн. 40 коп., які підлягатимуть частковому задоволенню в сумі 18645 грн. 20 коп. Суд констатує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії малозначних справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. є завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги в таких категоріях спору, оскільки матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, а враховуючи усталену практику дана справа є не складною. При цьому, адвокатом зовсім не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених адвокатом. Отже,

Outcome: partial