Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного Товариства «УКРПОШТА» про визнання дій протиправними /далі - АТ «УКРПОШТА»/, зобов`язання вчинити дії, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, відшкодування моральної шкоди. В своїй позовній заяві позивач просить: - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови від призупинення доставлення кореспонденції [PERSON] за адресою: [ADDRESS] із зазначенням причини, що остання не є користувачем послуг АТ «УКРПОШТА»; - застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом зобов`язання відповідача призупинити доставлення кореспонденції [PERSON] за вищевказаною адресою; - зобов`язати відповідача інформувати відправників кореспонденції про неможливість доставлення кореспонденції на ім`я [PERSON] із зазначенням причини, що остання не є користувачем послуг АТ «УКРПОШТА»; - зобов`язати відповідача АТ «УКРПОШТА» вжити всіх інших заходів з питання призупинення користування [PERSON] послугами АТ «УКРПОШТА»; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 8000, 00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що остання звернулася до відповідача із заявою від 22.12.2024 року. Натомість відповідач відмовив позивачу у задоволені вимог, зазначених у її заяві шляхом надання відповіді від 23.01.2025 року. Позивач у своїй заяві повідомила АТ «УКРПОШТА» про те, що відмовляється від послуг Акціонерного Товариства «УКРПОШТА» та взагалі не бажає користуватися послугами даного товариства та отримувати будь-яку кореспонденцію засобами АТ «УКРПОШТА» за всіма адресами її реєстрації, у тому числі за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що вона особисто ніякої угоди з АТ «УКРПОШТА» не укладала взагалі та ніяким чином не надавала своєї особистої згоди на користування послугами АТ «УКРПОШТА». Тому вважає, що вказане товариство не має права на власний розсуд доставляти за адресою її реєстрації будь-яку кореспонденцію та примушувати її самостійно отримувати будь-яку кореспонденцію у будь-якому поштовому відділенні АТ «УКРПОШТА», у тому числі і поштовому відділенні за номером 175, м. Харків, поштовий індекс - 61175. Наголошує на тому, що кореспонденція, яка надходить на її ім`я, повинна повертатися відправнику за неможливості доставлення отримувачу із позначкою «отримувач не користувач послуг АТ «УКРПОШТА» та ніякої іншої причини не може бути зазначено. Оскільки вона відмовляється від послуг АТ «УКРПОШТА» взагалі, тому кореспонденція не підлягає доставленню на її ім`я за адресою реєстрації та за будь-якою іншою адресою. Крім того, вказує, що вона є власником цієї квартири за вищезазначеною адресою та є співвласником багатоквартирного будинку. У її особистій приватній власності перебуває частка із загального майна, зазначеного у багатоквартирному будинку у вигляді приміщення нерухомого майна - вказаної квартири, а тому з цієї причини будь-яка кореспонденція могла бути доставлена засобами АТ «УКРПОШТА» виключно шляхом вручення їй безпосередньо у приміщенні її квартири, оскільки вона є інвалідом І-ї групи. Ніякі скриньки у вказаному будинку не є її приватною власністю, ніяких угоди на користування майном у вигляді скриньки вона не укладала. Зазначає, що в АТ «УКРПОШТА» відсутнє право залишення кореспонденції на ім`я позивача у будь-яких скриньках будинку, де вона проживає. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 8000 гривень, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати та тривалості події, а саме протягом одного місяця з дати надання відповідачем їй відповіді на її звернення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представником відповідача Акціонерного Товариства «УКРПОШТА» Нікітенком Д.Ю. 16.03.2025 року до суду через систему «Електронний суд» подано відзив, в якому останній просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та незаконність її вимог. Зазначає, що вини у діях відповідача щодо відмови у задоволенні заяви [PERSON] немає. Жодних порушень закону чи публічного договору з боку відповідача не відбулося. Вказує, що позивачем не надано до суду належних доказів щодо підтвердження підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки не доведено факту заподіяння такої шкоди зі сторони відповідача. Позивачем до суду через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якій остання підтримала свої позовні вимоги, просила не брати до уваги доводи, наведені відповідачем у відзиві. В судове засіданні учасники справи не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, просили суд розглядати справу за їх відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Статуту АТ «УКРПОШТА» (надалі по тексту - Статут), затвердженого Наказом №56 Міністерства інфраструктури України від 16 лютого 2017 року, товариство є публічним акціонерним товариством, 100 відсотків акцій якого належать державі. Згідно п.2.1., 2.2. Статуту, метою діяльності Товариства є одержання прибутку від здійснення господарської діяльності. Товариство здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України. Предметом діяльності Товариства, крім того є: забезпечення надання універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; інші послуги поштового зв`язку, зокрема пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень. АТ «УКРПОШТА» здійснює свою діяльність згідно з вимогами Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (надалі по тексту - Правила). Правила надання послуг поштового зв`язку визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними. Відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, Законом України «Про поштовий зв`язок», Всесвітньою поштовою конвенцією, Статутом Всесвітнього поштового союзу, Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року, та внутрішніми нормативними актами, складеними та прийнятими відповідно до чинного законодавства. Закон України «Про поштовий зв`язок», визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їхніх послуг. Відповідно до статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів. Користувач послуг поштового зв`язку (користувач) - фізична або юридична особа, яка користується послугами поштового зв`язку як відправник або одержувач. Оператор поштового зв`язку - суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність на території України та у встановленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку. Згідно ст.15 ЗУ «Про поштовий зв`язок «, оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку. Оператор поштового зв`язку для надання послуг поштового зв`язку може залучати мережу філій та/або відділень поштового зв`язку іншого оператора поштового зв`язку на договірній основі. Оператори поштового зв`язку повинні публічно повідомити умови доступу до власної мережі філій та/або відділень поштового зв`язку, дотримуючись принципів прозорості, об`єктивності та недискримінаційності. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась до АТ «УКРПОШТА» із заявою від 22.12.2024 року У своїй заяві позивач зазначила, що вона відмовляється від послуг АТ «УКРПОШТА» взагалі та не бажає користуватися послугами цього товариства і отримувати будь-яку кореспонденцію засобами АТ «УКРПОШТА» за всіма адресами її реєстрації, у тому числі за адресою: [ADDRESS] . Вказувала, що вона особисто ніякої угоди з АТ «УКРПОШТА» взагалі не укладала та ніяким чином не надавала своєї особистої згоди на користування послугами АТ «УКРПОШТА». Тому вважає, що вказане товариство не має права на власний розсуд доставляти за адресою її реєстрації будь-яку кореспонденцію та примушувати її самостійно отримувати будь-яку кореспонденцію у будь-якому поштовому відділенні АТ «УКРПОШТА», в тому числі поштовому відділенні за номером 175, м. Харків, поштовий індекс - 61175. Вважає, що кореспонденція, яка надходить на її ім`я повинна повертатися відправнику за неможливості доставлення отримувачу із позначкою «отримувач не користувач послуг АТ «УКРПОШТА». Вважає, що ніякої іншої причини не може бути зазначено. Також вказала, що вона є власником нерухомого майна за вищевказаною адресою та співвласником багатоквартирного будинку. У її особистій приватній власності перебуває частка із загального майна, зазначеного у багатоквартирному будинку у вигляді приміщення нерухомого майна - вказаної квартири, а тому, вважає, що з цієї причини будь-яка кореспонденція могла бути доставлена до неї засобами АТ «УКРПОШТА» виключно шляхом вручення їй безпосередньо у приміщенні її квартири, оскільки вона є інвалідом І-ї групи. Ніякі скриньки у вказаному будинку не є її приватною власністю, ніяких угод на користування майном у вигляді скриньки вона не укладала. Зазначає, що в АТ «УКРПОШТА» відсутнє право залишення кореспонденції на ім`я позивача у будь-яких скриньках будинку, де вона проживає. У зв`язку з чим, просила АТ «Укрпошта» призупинити доставлення поштової кореспонденції на її ім`я за вказаною адресою. Проте, АТ «УКРПОШТА» листом від 23 січня 2025 року за № 1853-О-2024122410028-В повідомило [PERSON] про неможливість задоволення клопотання, посилаючись на Правила надання послуг поштового зв`язку. Згідно із статтею 3 Закону України «Про поштовий зв`язок», основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, зокрема, є забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості. Відповідно до п. 18 Правил, адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою. Поштове відправлення належить відправнику до моменту вручення його адресату, якщо воно не вилучено відповідно до законодавства (п.23 Правил). Поштове відправлення, поштовий переказ супроводжує така інформація, що надається відправником або зазначається на поштовому відправленні, якщо обов`язковість її надання (зазначення на поштовому відправленні) встановлена оператором поштового зв`язку (п.32 Правил). Згідно з п.п. 72, 72 Правил, адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку. Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку. Пунктом 99 Правил передбачено, що у разі відмови адресата (одержувача) від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом поштове відправлення, поштовий переказ не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається відправнику (крім випадків, коли відправником надано розпорядження "не повертати"). Таке відправлення вручається відправнику за умови оплати ним плати за пересилання відправлення. Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою. У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом або в інший спосіб, передбачений оператором поштового зв`язку, факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються у приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 101 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК"), після закінчення якого повертаються оператором поштового зв`язку за зворотною адресою. У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання рекомендованого листа з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "Адресат відмовився" і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його відправнику. Статтями 4, 12, 13 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що АТ «Укрпошта», відмовляючи [PERSON] в задоволенні її заяви від 22.12.2024 року, діяло в межах своїх повноважень та відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 і ЗУ «Про поштовий зв`язок». За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до статей 638, 651 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням зазначеного, вимоги [PERSON] в частині застосування наслідків недійсності нікчемного правочину не підлягають задоволенню, так як, під час розгляду справи судом встановлено, що між АТ «Укрпошта» та [PERSON] договору укладено не було, оскільки, законодавством України не передбачено укладення договору між фізичною особою та АТ «Укрпошта». Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди є похідними вимогами від основних позовних вимог, вони також не підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, суд прийшов до висновку про відмову [PERSON] в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed