Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

07.04.2025 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 09.12.2020 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі Банк) та [PERSON] укладено Заяву-договір №208/8912434-ССN про надання кредиту готівкою на власні потреби (далі - Договір). Відповідно до Заяви-договору позичальнику було надано кредит в розмірі 73 500 грн. Відповідно до п. 1 розділу 1 Договору, відповідач акцептувала Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і приєдналася до умов Договору. У відповідності до змісту Договору та умовами за продуктом, кредитування відповідача здійснювалось на таких умовах: строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією (до 08.12.2024 року), цільове призначення кредиту (споживчі цілі); розмір процентної ставки за користування кредитом: 54,0 % річних. Згідно з Договором відповідач підтверджує, що ознайомлена зі змістом цієї Заяви-договору, Договором зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодна. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти в обсязі, обумовленому Договором, які отримані відповідачем у передбачений Кредитним договором спосіб, що підтверджується відповідними виписками по особовому рахунку. Однак позичальником порушено норми чинного законодавства України та умови Договору, а саме п. 2, 3 розділу 2 Договору, відповідач зобов`язалася повертати кредит щомісячно згідно з графіком, передбаченим Додатком № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору. Таким чином, через неналежне виконання відповідачем умов Договору станом на 03.12.2024 року загальна заборгованість за Договором складає 121 005,51 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 73 246,03 грн.; заборгованість по процентах (в т.ч. прострочені) 47 759,48 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 121 005,51 грн. Ухвалою судді від 25.04.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.06.2025 року від представника відповідача Хорошилова І.С. надійшов відзив на позов, в якому заперечував проти позову. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до розділу V Заяви відповідач отримав кредит в розмірі 25 100 грн., в той же час, позивачем нараховано ще 48 146 грн. тіла кредиту і 47 759,48 грн. відсотків що є несправедливим та суперечить принципам розумності і добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків позивача як споживача послуг фінансової установи, оскільки такі умови договору встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання відповідачем зобов`язань за спірним договором. Крім того, як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, така була нарахована відповідачу в період дії воєнного стану на території України, а відтак, можна зробити висновок, що вказані нараховані відсотки підлягають списанню. Крім цього, відповідачем було сплачено по даному кредитному договору кошти в сумі 45 184,90 грн. у рахунок оплати кредиту але це жодним чином на нарахування суми боргу не вплинуло. Окрім цього відповідно до п.4 Заяви-Договору загальна сума відсотків кредиту становить 12 884.93 грн. але ні як не 47759,48 грн. Тобто враховуючи виплачені кошти в сумі 45 184.9 грн. відповідачка повністю закрила свої зобов`язання, взяті договором. Крім цього відповідно до розрахунку заборгованості тіло кредиту змінювалося. Тіло кредиту це основна сума грошей, яку позичальник отримав від кредитора (банку або фінансової установи) у вигляді позики. Це сума, яку позичальник зобов`язаний повернути. Вона не включає відсотки за користування кредитом, комісії та інші додаткові витрати. Тобто дані вимоги банку є повністю незаконними, а клієнтом зобов`язання перед ними виконано в повному обсязі. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 10.06.2025 року від представника Банку надійшла відповідь на відзив. У відповіді представник зазначила, що позивач не заявляє про стягнення штрафів, пені, неустойки, 3% річних та інфляційних втрат. Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 73 246,03 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 47 759,48 грн. Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються військовослужбовцям, призваним на військову службу. Відповідачка не надала доказів того, що вона відноситься до цієї категорії громадян, отже в АТ «ТАСКОМБАНК» не має підстав задля сторнування процентів за договором. Відповідачка, користувалась карткою та наданими кредитними коштами, сплачувала проценти та частково виконувала інші умови договору, тим самим підтвердила погодження всіх істотних умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 09.12.2020 року по 02.12.2024 відповідачці було надано за тілом кредиту 160 589,03 грн., з яких вона погасила тіло кредиту в розмірі 87 343,00 грн., отже заборгованість за тілом кредиту складає 73 246,03 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 09.12.2020 року по 02.12.2024 року відповідачці було нараховано відсотків на загальну суму 108 103,13 грн., сплачено за відсотками 60 343,65 грн., тобто заборгованість за відсотками становить 47 759,48 грн.Процентна ставка фіксована 54% та незмінена протягом всього позовного періоду, що відображено в розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви. Тарифи банку, діючі на момент укладання Договору, також додані до відповіді на відзив і досі розміщені на сайті в розділі «Архів», а також погоджені з відповідачкою в паспорті споживчого кредиту у розділі 4, підписаному відповідачкою. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання учасники справи не з`явилися. У позові представник позивача Гуртова К.В. просила розгляд справи проводити без її участі, у відповіді на відзив просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник Хорошилов І.С. про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак, про причину неявки суд не повідомили. У відзиві на позов представник просив в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що 09.12.2020 року [PERSON] підписала заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 208/8912434-ССN. Цією заявою-Договором [PERSON] акцептувала публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та беззастережно приєдналася до умов Договору. Також відповідач погодилася, що заява-договір і тарифи Банку є невід`ємними частинами Договору, а також підтвердила, що ознайомлена з Договором. У заяві просила відкрити їй поточний рахунок і оформити на її ім`я кредитну карту «Просто картка» з сумою кредиту 25 100 грн. Відповідно до п. 2.9. типової форми публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням Правління АТ «Таскомбанк» від 18.02.2020 року, укладанням Заяви-Договору за Продуктом Банку Клієнт підтверджує своє попереднє ознайомлення з переліком та розміром лімітів, встановлених Банком, а також зазначає про своє повідомлення про існування ризиків, пов`язаних зі збільшенням за рішенням Клієнта лімітів на проведення платіжних операцій з Карткою, та здійсненням дій щодо зміни/збільшення лімітів на Картку надає Банку згоду на прийняття на себе будь-яких ризиків, пов`язаних з таким рішенням та діями Клієнта щодо збільшення встановлених Банком лімітів на проведення платіжних операцій з Карткою і підтверджує прийняття на себе безумовної відповідальності за будь-які наслідки проведення операцій з Карткою у сумі, що перевищує встановленні Банком види та розміри лімітів на таку Картку. Згідно з умовами Договору кредит надається відповідачу у вигляді кредитної лінії на 12 місяців з автоматичною пролонгацією та процентною ставкою 54% на рік. Як встановлено з виписки за особовим рахунком відповідача за період з 09.12.2020 по 04.12.2024 року, Банк умови Договору виконав, кредитні кошти відповідачу надав, відповідач користувалася кредитними коштами в розмірі, що перевищує кредитний ліміт, зазначений як «бажаний» у заяві-договорі, повертала їх та знову використовувала. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором станом на 03.12.2024 року заборгованість відповідача складає 121 005,51 грн., з яких 73 246,03 грн. заборгованість за тілом кредиту, 47 759,48 грн. заборгованість за відсотками. Розрахунок позивача жодним чином відповідачем не спростований, свого контр розрахунку [PERSON] не надала. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем доведено користування відповідачем кредитними коштами, у тому числі в розмірі більшому, ніж кредитного ліміту, встановлений при підписанні заяви-договору, а також порушення [PERSON] умов кредитного договору, відповідачем розрахунок позивача жодним чином не спростовано, контррозрахунку не надано, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитним договором № 208/8912434-ССN від 09.12.2020 року станом на 03.12.2024 рокув розмірі 121 005,51 грн., з яких 73 246,03 грн. заборгованість за тілом кредиту, 47 759,48 грн. заборгованість за відсотками. У відзиві на позов представник відповідача, не погоджуючись з нарахованими відсотками в розмірі 47 759,48 грн., посилався на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як вбачається зі змісту позову, розрахунку Банку та виписки по особовому рахунку відповідача, позивачем не заявлялися вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки, штрафу або пені, а також 3 відсотків річних та інфляційний втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином підстави для застосування норми, на яку посилається представник відповідача, відсутні. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» регулює питання щодо визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, зокрема, встановлює, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умовами Договору сторонами погоджено фіксовану процентну ставку в розмірі 54 % на рік, що не суперечить законодавству України. Отже, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. відшкодуванню стягненню на його користь з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved