Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся\~до суду\~з позовомчерез систему «Електронний суд» до відповідача [PERSON] , у якому просив: - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 06.03.2023-100002230 від 06.03.2023 у розмірі 12720,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» понесені судові витрати. Крім того, позивач у позові просив розглядати справу за відсутністю представника позивача, та зазначив про не заперечення проти заочного розгляду справи. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.03.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 06.03.2023-100002230 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «С756», що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 грн. на банківську картку строком на 42 дні. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19.05.2025 утворилась заборгованість у розмірі 12720,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6720,00 грн. заборгованість по процентам. Ухвалою від 30.05.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана позивачу у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України за її місцем проживання. Поряд з цим, місцем проживання\~відповідача [PERSON] \~у позові\~зазначено адресу: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді № 1548 від 23.05.2025, наданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] - знятий з реєстрації 15.12.2023. Згідно відповіді № 1408428 від 23.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами особу не знайдено, що не дало можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача відповідно до порядку, передбаченого ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Згідно з ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи викладене,\~відповідач [PERSON] \~викликався у\~судове засідання\~через оголошення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України з\~доведенням до\~відома останнього\~можливості ознайомлення\~зі змістом\~зазначеної вище\~ухвали шляхом\~її пошуку\~за номером\~справи у\~Єдиному державному\~реєстрі судових\~рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/)\~або отримати\~її копію\~з копіями\~доданих до\~неї документів\~безпосередньо у\~суді. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа 09.06.2025, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. При цьому, матеріали позовної заяви містять клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач,\~який про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~повідомлявся належним\~чином через\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України та\~відповідно до\~положень ст.\~128\~ЦПК України\~вважається таким,\~якого повідомлено\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи \~09.06.2025,\~-\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~своєї неявки\~суду не\~повідомив,\~клопотання про\~відкладення судового\~засідання від\~відповідача до\~суду не\~надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. 06.03.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії (оферти) № 06.03.2023-100002230, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Позика видана на 42 дні. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника (а.с. 15-20). Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Із довідки-розрахунку\~про стан\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 06.03.2023-100002230\~від 06.03.2023,\~встановлено,\~що позичальник\~(відповідач)\~ухиляється від\~взятих на\~себе зобов`язань\~по сплаті\~кредитних платежів\~та відсотків\~за користування\~кредитом,\~а саме:\~не сплачує\~проценти за\~користування кредитом,\~не проводить\~погашення кредиту\~у строки,\~передбачені кредитним\~договором,\~його заборгованість\~за кредитним\~договором №\~06.03.2023-100002230\~становить 12720,00\~грн.,\~з яких:\~6000,00\~грн.\~ основний\~борг;\~6720,00\~грн.\~ проценти. Заперечення щодо зазначеного розрахунку заборгованості за кредитним договором від відповідача до суду не надходили (а.с. 9). Згідно зі\~ст.\~509\~ЦК України\~зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Положення ст. 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначають змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладених, встановлених судом на підставі доказів наданих сторонами обставин справи та наведених положень чинного законодавства, враховуючи, що відповідачем належним чином у повній мірі не виконано зобов`язання за кредитним договором № 06.03.2023-100002230 від 06.03.2023, укладеним з ТОВ «Споживчий центр», у наслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 12720,00 грн., - суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів юридичної особи. Питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved