Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр», в особі свого представника за довіреністю Рассказова Д.І., через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 24.04.2023-100002817 від 24.04.2023 в загальній сумі 12 224 грн 02 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 24.04.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 24.04.2023-100002817, на підставі якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 8 000 грн строком на 28 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,2 % (процентна ставка економ) та 1,5 % (процентна ставка стандарт) в день та комісії, пов`язаної із наданням кредиту в розмірі 1 200 грн. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість, розмір якої станом на 28.05.2025 складає 12 224 грн 02 коп., з яких 8\~000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 024 грн 02 коп. - заборгованість за процентами, 1 200 грн заборгованість за комісією. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість в загальній сумі 12 224 грн 02 коп. та судовий збір по справі. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення зазначених в даній ухвалі недоліків, - сім днів з дня її отримання. На виконання ухвали суду від 03.06.2025 представником позивача ТОВ «Споживчий центр» Рассказовим Д.І. 10.06.2025 подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.06.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Рассказов Д.І. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначивши, що просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними у матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації місця проживання, яка повернулась до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи із повідомлення відповідача шляхом направлення смс-повідомлення (доставлено 19.06.2025 та 21.07.2025). Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) 24.04.2023 укладено в електронній формі кредитний договір № 24.04.2023-100002817, який підписаний відповідачем електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором А737. Згідно умов вищевказаного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000 грн, зі строком користування кредитом\~28 днів з дати надання кредиту та датою повернення кредиту 21.05.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,2 % (процентна ставка «економ») та 1,5% (процентна ставка «стандарт») за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана із наданням кредиту складає 1 200 грн і нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. На виконання умов вказаного договору кредитні кошти в розмірі 8 000 грн 24.04.2023 були перераховані відповідачу на платіжну картку № [NUMBER] , яка зазначена в договорі, як засіб електронного платіжного засобу позичальника, що підтверджується квитанцією №\~2289638566 від 24.04.2023 платіжної системи LiqPay. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №\~24.04.2023-100002817 від 24.04.2023 та детального розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, наданим позивачем на виконання ухвали суду від 03.06.2025, розмір заборгованості відповідача складає 12 224 грн 02 коп., з яких 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3\~024\~грн 02 коп. - заборгованість за процентами, 1 200 грн заборгованість за комісією. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитним договором № 24.04.2023-100002817 від 24.04.2023, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 ЦК України. Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.\~203\~ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК\~України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Пунктом 1 ч. 5 ст.\~3\~Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абзацу 3 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України). Згідно ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За матеріалами справи судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.04.2023-100002817 від 24.04.2023, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А737. На підставі такого договору відповідачем 24.04.2023 отримані кредитні кошти в розмірі 8 000 грн, які він зобов`язувався повернути зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом, але в порушення умов договору не зробив цього. Статтею 509 ЦК\~України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, зазначених у кредитному договорі №\~24.04.2023-100002817 від 24.04.2023. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та комісії. Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору № 24.04.2023-100002817 від 24.04.2023 відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернув, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 8 000 грн, заборгованості за відсотками 3 024 грн 02 коп. та заборгованості за комісією 1\~200 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За таких підстав позовні вимоги позивача підлягають до задоволення на суму 12 224 грн 02\~коп., яка включає заборгованість за основною сумою боргу 8 000 грн, заборгованість за відсотками 3 024 грн 02 коп. та заборгованість за комісією, пов`язаною із наданням кредиту 1\~200 грн. При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.\~12,\~81 ЦПК України\~відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422 грн 40 коп., які підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved