Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

До суду через свого представника адвоката Говорова А.В. звернувся [PERSON] із вказаним позовом. В позовній заяві зазначено, що у травні місяці 2025 року позивачу у застосунок Дія надійшла постанова від 13.05.2025 року про арешт коштів боржника від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича у виконавчому провадженні № 68157845. Таким чином позивач дізнався, що відносно нього було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личука Тараса Володимировича № 8725 виданого 21.12.2021 на суму 25247,60грн. На підставі\~даного виконавчого\~напису,\~14.01.2022\~року приватним\~виконавцем Котулою\~А.М. винесено Постанову та відкрито виконавче провадження ВП № 68157845. Посилаючись на\~ЗУ «Про Нотаріат»,\~Постанову КМУ від 29.06.1999 року № 1172, Позиції Верховного суду вважає, що виконавчий напис № 8725 вчинений приватним нотаріусом\~Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личуком\~Тарасом Володимировичем\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] » грошових коштів у розмірі 25247,60 грн. таким що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2025 року задоволено заяву про забезпечення позову, що була подана до подачі позову. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач надав письмове клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Від інших учасників процесу до суду заяв чи клопотань не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 21.12.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , заборгованості за кредитним договором № 0.009.36.0918.ФО_К від 17.09.2018 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», якому АТ «Юнекс Банк» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 31/03-2021 від 31.01.2021 року. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 17.12.2019 року по 17.12.2021 року. Загальна сума заборгованості складає 25 247,60 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 8725. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. ВП № 68187845 від 14.01.2022 року відкрито виконавче провадження. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. ВП № 68187845 від 14.02.2022 року зафіксовано розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. ВП № 68187845 від 14.01.2022 року стягнено з боржника основну винагороду. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. ВП № 68187845 від 13.05.2025 року арештовані кошти боржника. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі\~ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 №23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №8725 від 21.12.2021 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду. Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2статті 137ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ (ч.4 ст.137 ЦПК України). До позовної заяви представник позивача, зокрема, долучив ордер про надання правничої допомоги, платіжну інструкцію № 7201686005 від 10.06.2025 на суму 7000 грн., де в графі «призначення платежу» зазначено послуги, які були надані, а саме за: підготовку позову, складання заяви про забезпечення позову, участь у справі. Суд зауважує, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а тому вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. будуть співмірними із складністю справи та обсягом, наданих адвокатом послуг. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову до системи електронний суд сплатив судовий збір за заяву про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн., за позовну заяву у розмірі 968,96 грн., а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у вищезазначених розмірах.

Outcome: approved