Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 09.07.2025 до Малинського районного суду Житомирської області звернувся [PERSON] , з позовною заявою начальника Управління житлово-комунального господарства Малинської, в обґрунтування якої зазначив наступне з серпня 2024 року по 16 квітня 2025 року, працював на посаді охоронника у ТОВ «Юні Стоун Плент» 16 квітня 2025 року його було звільнено із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), наказ від 16 квітня 2025 року № № 284-К/ТР. У день звільнення Відповідачем не було проведено розрахунок належних йому виплат. Відповідно до довідки, наданої ТОВ «Юні Стоун Плент» від 31.03.2025 №00000040, Відповідачем нараховано [PERSON] за період з 01 грудня 2024 року по 31 березня 2025 року заробітну плату на загальну суму в розмірі 74 970,04 гривень (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят гривень 4 копійки) (до утримання податків і зборів), з яких нараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 13 494,60 гривень (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири гривні 60 копійок) та 3 748,50 гривень (три тисячі сімсот сорок вісім гривень п`ятдесят копійок) військового збору. Заборгованість станом на 01 липня 2025 року по заробітній платі за грудень 2024 року становить 2 021,25 грн, за січень 2025 року - 10 311,84 грн, за лютий 2025 року - 11 530,76 грн, за березень 2025 року - 9 809,99 грн, що в загальній сумі становить 33 673,84 грн (тридцять три тисячі шістсот сімдесят три гривни 84 копійки). Позивач зазначає, станом на день подачі позовної заяви заборгованість виплачена не була та становить 33 673,84 грн (тридцять три тисячі шістсот сімдесят три гривни 84 копійки). Позивачем для\~розрахунку середнього\~заробітку взято\~період з 01 квітня 2025 року по 30 червня 2025 року - 65 робочих днів. Відповідно середній заробіток за весь час затримки становить 58 585,15 гривень (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 15 копійок) до утримання податків та зборів, які підлягають стягненню з Відповідача. Вимогами позову позивач просить стягнути з ТОВ «Юні Стоун Плент» на свою користь на свою користь заборгованість по заробітній платі 33\~673,84 грн, середній заробіток за час затримки виплати при звільненні (з 01.04.2025 по 30.06.2025) у розмірі 58\~585,15 грн та судові витрати в розмірі 1211,20 грн. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився матеріалах справи наявна заява від позивача про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов [PERSON] не подав, жодних заяв, клопотань щодо перенесення судового засідання чи поважність неявки в судове засідання від представник ТОВ «Юні Стоун Плент» до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~ [PERSON] ,\~підлягають частковому\~задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно з відомостями з Пенсійного фону України за формою ОК-7, розмір заробітної плати [PERSON] , сплаченої ТОВ «Юні Стоун Плент» становить: 2024 рік 84744,36 грн., 2025 рік 65146,51 грн., з квітня 2025 року виплату заробітної плати припинено (а.с.14-18). Позивачем долучено копія наказу від 01.08.2024 № 285-К/ТР про прийняття на роботу [PERSON] з 02 серпня 2024 року та наказ №284-К/ТР про припинення трудового договору [PERSON] за власним бажанням з 16 квітня 2025 року. Також додані фото-копії довідки про заборгованість виплаті заробітної плати від 31.03.2025 № 00000040 на суму 33\~670 грн 00 коп. тридцять три тисячі шістсот сімдесят гривень 84 копійки за період з грудня 2024 по березень 2025 року. Довідка (фото-копія) видана [PERSON] про заборгованість по виплаті заробітної плати від 31.03.2025 № 00000060 в якій відповідачем чітко зазначена середньоденна заробітна плата 901,31 грн. Мотиви та застосовані норми права. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Статтею 43 Конституції України\~передбачено,\~що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване\~Конституцією України, нормами\~Кодексу Законів України про працю,\~Закону України «Про оплату праці», а позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 07.02.2025 року, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала всі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Згідно з роз`ясненнями, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За діючою в площині цивільного судочинства презумпції винуватості відповідача (на відміну від кримінального судочинства, де діє презумпція невинуватості) тягар доказування лежить саме на відповідачеві. Тим більше, в площині трудових правовідносин безумовно тягар доказування лежить на роботодавцеві, в якого акумульовано весь обсяг документації, в тому числі фінансового, бухгалтерського характеру щодо фіксації праці позивача і оплати виконаних ним робіт. Судом встановлено, що розмір заборгованості ТОВ «Юні Стоун Плент» по заробітній платі [PERSON] не виплачена в розмірі 33673,84 грн. Відповідно до\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Відшкодування,\~передбачене статтею\~117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України, така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України. Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до\~статті 117 КЗпП України,\~позивач не\~повинен доводити\~розмір майнових\~втрат,\~яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При обчисленні середнього заробітку слід керуватися ст.27 Закону України «Про оплату праці» та п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з якими середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. При цьому, відповідно до п.5 розд. IV порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абз.1 п.8 розд. IV порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. Отже, відповідач в своїй довідці вірно зазначив середньоденну заробітну плату в розмірі 901,31 грн. Позивачем не вірно пораховано, кількість робочих днів. Кількість робочих днів за період з 17.04.2025 (наступний день після звільнення) по 30.06.2025 (дата виплати заробітної плати) становить 53 робочих днів. Абзацом 1 п. 8 Порядку, встановлено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, отже 901,31 грн. * 53 дні = 47\~769,43грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 47\~769,43 грн. Дана сума\~обрахована без урахування податків та інших обов`язкових платежів, що узгоджується із роз`ясненнями, які надані судам у п.6 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,\~оскільки справляння\~і сплата\~прибуткового податку\~з громадян\~є відповідно\~обов`язком\~роботодавця та\~працівника,\~суд визначає\~зазначену суму\~без утримання\~цього податку\~й інших\~обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині судового рішення. Статтею 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви до суду, що становить 1069,12 грн. пропорційно задоволеній сумі. \~ \~

Outcome: partial