Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач КП «Харківські теплові мережі» в особі представника Нартової М.М., яка діє на підставі довіреності, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з опалення та гарячу воду у розмірі 77 456 гривень 97 копійок, яка утворилася за період з 01.09.2011 по 31.01.2022, також просить стягнути з відповідачів судові втрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається, що відповідачі перебувають на реєстраційному обліку в житловому будинку з єдиною централізованою системою опалення, який розташований за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, що надаються позивачем, у відповідачів за період з 01 вересня 2011 року по 31 січня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 77 456 гривень 97 копійок. Рух справи Заочним рішенням\~Московського районного\~суду м.\~Харкова від 12 липня 2023 року, ухваленим у цивільній справі №643/3533/23, позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто солідарно з\~ [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з опалення та гарячої води за період з 01 вересня 2011 року по 31 січня 2022 в розмірі 77 456 гривень 97 копійок. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2684 гривні 00 копійок в рівних частках по 1 342 гривні 00 копійок з кожного. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 22 квітня 2025 року залишив без руху заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, повідомив заявника про необхідність у строк не більше п`яти днів з дня отримання ухвали суду виправити зазначені недоліки заяви. Законом України «Про внесення змін до закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» №4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав законної сили 25 квітня 2025 року, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 30 квітня 2025 року задовольнив клопотання [PERSON] , подане в особі представника адвоката Лаєвської М.Л. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, поновив [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року, прийняв до розгляду заяву [PERSON] , подану в особі представника адвоката Лаєвської М.Л. про перегляд заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року, призначив у справі судове засідання для розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 06 травня 2025 року на 16 годину 00 хвилин в приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова. Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 06 травня 2025 року задовольнив заяву [PERSON] , подану в особі представника адвоката Лаєвської М.Л. про перегляд заочного рішення, ухваленого по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Скасував заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Ухвалив розгляд вказаної цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Аргументи учасників справи 04 червня 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Лаєвської М.Л. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила застосувати позовну давність та розглядати питання щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги в межах встановленої законом позовної давності з урахуванням п. 12 Прикінцевих положень ЦК України та відмовити у задоволенні позовних вимог за період з 01 листопада 2011 року по 01 квітня 2017 року. Крім того, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення зі [PERSON] заборгованості за комунальні послуги за період часу з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року у зв`язку з неспоживанням [PERSON] вказаних послуг за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування обраної позиції посилалася, що строк позовної давності щодо вимог позивача за період з 01 вересня 2011 року по 01 квітня 2017 року сплинув, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Зазначила, що відповідач [PERSON] з 2006 року не є споживаєм будь-яких комунальних послуг за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , оскільки майже двадцять років фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Посилалася, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 вересня 1998 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1092. В 2004 році [PERSON] зареєструвала своє місце проживання разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час шлюб не розірваний, в провадженні Салтівського районного суду м. Харкова перебуває справа №643/5335/25 за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Відносини між подружжям погіршилися в 2006 році, відповідач [PERSON] влаштовував сварки та скандали, погрожував фізичною розправою, вигнав дружину з квартири, перешкоджав проживанню за місцем реєстрації. З приводу поведінки чоловіка [PERSON] неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Московським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області за зверненням [PERSON] двічі виносились постанови про відмову у порушенні кримінальної справи. Зазначила, що як убачається з постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 28.10.2008, [PERSON] звернулася із заявою про те, що її чоловік [PERSON] погрожував їй фізичною розправою, перешкоджає проживати за місцем реєстрації. Під час перевірки обставин, викладених у зверненні було встановлено, що з 2006 року відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , в 2007 році [PERSON] , не зважаючи на заперечення дружини, вселив квартирантів у квартиру за адресою: [ADDRESS] . Під час опитування працівниками міліції [PERSON] підтвердив ці обставини, у тому числі й непроживання дружини за місцем реєстрації з 2006 року. Таким чином, [PERSON] з 2006 року по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS] , але не знімалася з реєстрації, оскільки відсутня можливість зареєструвати своє місце проживання за іншою адресою, а залишатися безхатьком [PERSON] не бажала та побоювалась відповідальності. На думку відповідача [PERSON] , належним відповідачем за позовними вимогами про стягнення заборгованості за вказаний період є основний квартиронаймач [PERSON] , що відповідає положенням ст. 156 ЖК України. 02 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача КП «Харківські теплові мережі» Давидова В.О., який діє на підставі довіреності, надійшли додаткові пояснення, в яких представник позивача посилається, що згідно з п. 28 «Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182, споживач надає виконавцю інформацію про кількість осіб, які фактично користуються послугою у приміщенні (квартирі) споживача, та інші вихідні дані, необхідні для застосування обраного способу розподілу обсягів послуги відповідно до Методики розподілу. Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору. Посилався, що враховуючи вищенаведене, саме на споживача покладається обов`язок повідомляти про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка наявна в матеріалах справи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що жодних документів для заперечення даного факту відповідачем надано не було, більш того, у відзиві на позовну заяву даний факт додатково підтверджено представником відповідача - адвокатом Лаєвською М.Л. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово комунальних послуг. Тобто, посилався, що за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особи, місце проживання яких зареєстроване у квартирі у встановленому законом порядку, зобов`язані нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг. Щодо застосування строку позовної давності представник позивача зазначив, що сама по собі заява про застосування строку позовної давності свідчить про визнання відповідачами порушеного права позивача. Посилався, що враховуючи, що строк позовної давності за період з 01 квітня 2017 року закінчувався 01 квітня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, вбачається, що строк позовної давності не був пропущений. Враховуючи вищенаведене, для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи,

Outcome: partial