Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

18 липня 2025 року до Білопільського районного суду Сумської області за підсудністю з Сумського районного суду Сумської області надійшла вказана позовна заява, яка мотивована тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 04 березня 2022 року, дітей від шлюбу не мають. Причиною розпаду сім`ї є різні характери та життєві інтереси. З березня 2023 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, так як суперечить її інтересам, тому вона просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді від 29 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду (а. с. 28). Позивачка [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~подала заяви\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~позов підтримує,\~проти надання\~строку для\~примирення заперечує,\~оскільки тривалий\~час вони\~з чоловіком\~проживають окремо\~в різних\~населених пунктах,\~спільного господарства\~не ведуть\~(а.\~с.\~31,\~38). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, поштою направив заяву,\~в якій\~заперечував проти\~розірвання шлюбу\~та просив\~надати строк\~для примирення\~протягом 6\~місяців,\~оскільки на\~його дружину\~впливають треті\~особи,\~які відносяться\~до нього\~з неприязню,\~а він\~бажає зберегти\~сім`ю\~(а.\~с.\~36). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 04 березня 2022 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис за №84 (а. с. 6). Згідно із заявою позивачки, основою розпаду сім`ї є різні характери та життєві інтереси, подружні стосунки припинені з березня 2023 року. Відповідач у заяві зазначив, що заперечує проти розірвання шлюбу і вважає, що примирення між ними можливе, бо він кожного дня на зв`язку з дружиною, а на неї впливають треті\~особи,\~які відносяться\~до нього\~з неприязню (а. с. 36). Суд зазначає, що аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. І хто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення, оскільки позивачка категорично не бажає надалі підтримувати сімейні відносини із відповідачем, на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи викладене, суд не може примушувати позивачку до шлюбу поза її волею. При цьому суд зазначає, що у подальшому у відповідача відсутні будь-які перешкоди налагодити свої стосунки із позивачкою після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. З відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн, що був сплачений нею при звернення з цим позовом до суду.

Outcome: approved