Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Акціонерне товариство «АСВІО БАНК» (далі - позивач, АТ «АСВІО БАНК») звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 753/1 про користування індивідуальним сейфом від 30.11.2016 року у розмірі 12 332,99 грн., яка складається із: простроченої комісії у розмірі 9 104,99 грн.; аварійного відкриття сейфу у розмірі 3 228,00 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 30.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «АСВІО БАНК» (після зміни найменування - АТ «АСВІО БАНК») та [PERSON] було укладено договір № 753/1 про користування індивідуальним сейфом (далі - Договір), відповідно до умов якого договору, банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування індивідуальний сейф № 303 та комплект ключів до нього на строк з 30.11.2016 року 01.12.2017 року для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Відповідно до п. 3.2.9 Договору, клієнт зобов`язаний сплатити пеню та відшкодувати спричинені банку збитку відповідно до розділу 7 цього Договору. Відповідно до п.п. 7.4. Договору, клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений п. 1.1. цього Договору у розмірі 1 586,00 грн., а з урахуванням ПДВ - 1 903,20 грн. Згідно п.п. б п. 7.4. Договору, клієнт вносить заставу у розмірі 800,00 грн., яка в разі настання умов передбачених цим договором спрямовується на відшкодування витрат Банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. Клієнт зобов`язаний, відповідно до встановленого Банком рахунку додатково відшкодувати Банку витрати, пов`язані з заміною замка, а саме вартістю нового замка, ключів від нього і роботи з його заміни, визначену Банком на момент такого відшкодування. За заявами клієнта строк дії договору неодноразово продовжувався. 23.12.2021 року між АТ «Асвіо Банк» та відповідачем укладено додаткову угоду № 5 до договору № 753/1 про користування індивідуальним сейфом від 30.11.2016 року, відповідно до умов якої сторони погодили продовжити до 01.07.2022 року строк користування індивідуальним сейфом № 303. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 5 від 23.12.2021 року в день укладення цієї додаткової угоди клієнт вносить плату за новий строк користування сейфом з 31.12.2021 року по 01.07.2022 року, яка згідно діючих тарифів банку становить 2 199,17 грн., а з урахуванням ПДВ - 2 639,00 грн. АТ «АСВIО БАНК» виконало свої зобов`язання згідно умов Договору про користування індивідуальним сейфом та надало в тимчасове користування Клієнта індивідуальний сейф № 303. Проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.04.2025 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 12 332,99 грн., яка складається із: простроченої комісії у розмірі 9 104,99 грн.; аварійного відкриття сейфу у розмірі 3 228,00 грн. У зв`язку із невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за договором в частині оплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу, на адресу останнього AT «АСВІО БАНК» направило повідомлення від 24.03.2023 року за вих. № 802 з вимогою негайної сплати заборгованості за користування сейфом після закінчення строку оренди відповідно до п. 3.2.9. договору, яка станом на 24.03.2023 року становила 3 565,99 грн., яке залишилося без реагування. У зв`язку із невиконанням відповідачем вимог AT «АСВІО БАНК», які були викладені у повідомленнях від 24.03.2023 року за вих. № 802, від 05.03.2024 року за вих. № 1091, банк здійснив примусове відкриття індивідуального банківського сейфу № 303, що підтверджується актом про відкриття від 20.03.2024 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2025 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 17.05.2025 року отримано відповідь № 1386867 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «АСВІО БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.06.2025 року. 23.05.2025 року з використанням підсистеми «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2025 року, у зв`язку із неявкою відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 21.08.2025 року. В судове засідання 21.08.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у клопотанні від 23.05.2025 року просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримував, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як визначено у ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, оскільки судова повістка була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved