Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

12 серпня 2025 року заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 13 жовтня 2023 року у розмірі 234 935 грн. 77 коп., борг за договором позики від 16 листопада 2023 року у розмірі 232 141 (двісті тридцять дві тисячі сто сорок одна) грн. 25 коп., понесені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 3 736 (три тисячі сімсот тридцять шість) грн. 62 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп./а. с. 59-63/. 13 серпня 2025 року представник позивача подав через Електронний суд заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 180 000,00 грн. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, дійшов наступного висновку. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до частини другої ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21, від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18. Проте, як вбачається, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000, 00 грн. на користь позивача. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку відсутність підстав для задоволення вимог про ухвалення додаткового рішення про повторне стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Відтак додатковим рішенням про стягнення витрат на правову допомогу суд відмовляє в заяві представника позивача.

Outcome: dismissed