Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

19.06.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю ««Факторингова компанія «Процент» - Руденко К.В., який діє на підставі довіреності від 03.06.2024 (а.с. 52), через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Процент» (ЄДРПОУ: 41466388) заборгованість за кредитним договором № 11441 від 08.05.2024 в розмірі 45 325,00 грн, із яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 38 325,00 грн нараховані проценти. Також просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Процент» (ЄДРПОУ: 41466388) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 11441 від 08.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 7 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 08.05.2025), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала внаслідок чого утворилась заборгованість на вказану суму. Щодо розміру процентної ставки, передбаченої договором, стверджує, що за договорами про споживчий кредит, які укладаються зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовують для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 22.07.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк»: інформацію про те, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 08.05.2024 по 13.05.2024 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період із 08.05.2024 по 13.05.2024; інформацію про всі номери телефонів, які знаходяться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача в судове засідання не з`явився, 18.08.2025 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Факторингова компанія «Процент», просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 84-86). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 73, 80, 81), про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 19.08.2025 встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. 08.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] уклали кредитний договір № 11441, за яким на умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язалося надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 7 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором (пункт 1.1. Договору). Процентна ставка за користування Кредитом становить - 1,5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 547,50%) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою (пункт 1.2 Договору). Строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 365 днів, зі сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору (пункт 1.3. Договору). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ», які розміщені на Сайтіhttps://procent.com.ua. Сума загального розміру кредиту та загальних витрат за Кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору зазначена в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить Позичальникові. Розмір та строки сплати Позичальником платежів за цим Договором погоджений сторонами в Додатку №1 до цього Договору. (пункти 1.5-1.8 договору) (а.с. 14-20). Пунктами 2.1.1, Договору сторони погодили, що Товариство має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором. Згідно з п. 2.4.1. Договору, позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за Користування Кредитом та повернути Кредит. Договір підписано позичальником [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 295916 (а.с. 14-18). Додатком №1 до кредитного договору № 11441 від 08.05.2024 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за договором, що підписана сторонами (а.с. 18 зворот - 19). Згідно з даними, що містяться в інформаційному повідомленні (додаток № 2 до кредитного договору № 11441 від 08.05.2024) позичальник [PERSON] повідомила товариству власний контактний номер телефону за якими може здійснюватися взаємодія між нею та товариством: [NUMBER] (а.с. 19 зворот - 20). ТОВ «ПЕЙТЕК» листом № 20250603-11 від 03.06.2025 повідомило ТОВ «ФК «Процент» про те, що 08.05.2024 о 17.54.18 год. на карту [NUMBER] перерахувало 7000,00 гривень (а.с. 21). Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» (лист 20.1.0.0.0/7-250730/26323-БТ від 05.08.2025) на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Фінансовий номер телефону [NUMBER] . АТ КБ «ПриватБанк» надало виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , відповідно до якої 08.05.2024 на картковий рахунок були зараховані кошти в розмірі 7 000,00 грн (а.с. 88-89). У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] було укладено електронний договір внаслідок якого між сторонами виникли взаємні права та обов`язки. Доказів на спростування факту його укладення відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини першоїстатті1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що кредитор свої зобов`язання відповідно до кредитного договору виконав у повному обсязі, перерахувавши суму коштів, передбачену умовами договору на картковий рахунок, вказаний позичальником. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитом. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості (щоденні нарахуванні і погашення) за договором №11441 від 08.05.2024, клієнт [PERSON] , відповідно до якого станом на 02.06.2025 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором №11441 від 08.05.2024 становить 45325 гривень (а.с. 22-27). Шодо вказаного розрахунку суд зазначає таке. Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті регулюються Законом України «Про споживче кредитування». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, від 22.11.2023 який набрав чинності 24.12.2023 внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до статті 8, яка визначає порядок визначення реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальну вартість кредиту для споживача. Внесеними змінами обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, який не може перевищувати 1 % (п. 5 ч. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» положення ч. 5 ст. 8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Частиною 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»зобов`язано надавачів фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Порядок розрахунку денної процентної ставки передбачено п. 4 ч. 8 Закону України «Про споживче кредитування» за формулою, згідно із яким ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно до п. 2 ч. 8 Закону для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно до пункту 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Кредитний договір між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] був укладений 08.05.2024, тобто після набрання чинності змінами, внесеними до Закону України «Про споживче кредитування». Зі змісту кредитного договору вбачається, що інших доходів кредитодавця крім доходів у вигляді процентів за вказаним договором не передбачено, отже денна процентна ставка відповідатиме процентній ставці за користування кредитом за кожен день. Згідно з нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», які набрали чинності 24.12.2023 розмір відсотків, встановлених договором із 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, із 23.04.2024 по 20.08.2024 -1,5%, а із 21.08.2024 - 1,0%. Кредитодавцем за період із 08.05.2024 по 20.08.2024 нараховувались відсотки за ставкою 1,5%, яка не перевищує розмір встановлений законодавством. Однак із 21.08.2024 - розмір денної відсоткової ставки згідно з нормами Закону України № 3498-IX, від 22.11.2023 не може перевищувати - 1,0%, отже нарахована кредитодавцем заборгованість по відсотках за період із 21.08.2024 по 07.05.2025 за ставкою 1,5% не відповідає його вимогам. Таким чином розмір заборгованості за відсотками, який підлягає стягненню із відповідача: за період із дати укладення договору - 08.05.2024 по 20.08.2024 складає 10 920,00 грн та відповідає розміру заборгованості, розрахованою кредитором; за період із 21.08.2024 по 07.05.2025, згідно з нормами Закону України № 3498-IX, від 22.11.2023, складатиме 18 200,00 грн (7000,00 грн х 0,01% х 260). Загальна сума заборгованості за відсотками, яку необхідно стягнути на користь позивача становить 29 120,00 грн (10 920,00 грн + 18 200,00 грн). Отже, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача за кредитним договором складає 36 120,00 грн (7 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 29120,00 грн заборгованість за відсотками). Враховуючи встановлені обставини та наведений вище розрахунок, позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» до [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача 36 120,00 грн і яких: 7 000,00 грн заборгованості та 29 120,00 грн заборгованості за відсотками. У іншій частині позову позивачу слід відмовити. Твердження представника позивача про те, що розмір денної процентної ставки застосованої у розрахунку заборгованості відповідає вимогам закону «Про споживче кредитування», суд вважає помилковим, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", розмір денної процентної ставки обмежено протягом визначених у Законі періодів. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд дійшов таких висновків. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Крім того у позовній заяві заявлено розмір витрат на правничу допомогу - 10 000,00 грн. Відповідно до ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2-6 ст. 137 цього ж Кодексу за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав: - копію договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Процент» та ФОП [PERSON] (а.с. 49-50); - акт приймання-передавання наданих послуг до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги: підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ "ФК "Процент" згідно з реєстром від 03.06.2024 у розмірі 110 000 грн (а.с. 53); - витяг від 30.04.2025 з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 36 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, їх загальна вартість - 10 000 грн (зокрема, за підготування позову про стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором № 11441 від 08.05.2024 - 9 000,00 грн, складання адвокатського запиту на витребування доказів - 1 000,00 грн) (а.с. 55); - платіжну інструкцію № 2414 від 30.04.2025, відповідно до якої ТОВ "ФК "Процент" сплатило [PERSON] суму у розмірі 110 000 грн за договором № 03/06/2024 від 03.06.2024 згідно з актом № 36 від 30.04.2025 (а.с. 56). Враховуючи викладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також те, що відповідачем не подано заяви про зменшення витрат на правову, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн є співмірним та підтвердженими належними доказами. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже із відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 1 930,44 грн (36 120,00 / 45 325,00 х 2 422,40) витрат по сплаті судового збору та 7 969,11 грн (36 120,00 / 45 325,00 х 10 000,00) витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial