Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради (далі УПСЗН) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути грошові кошти у сумі 10\~616 грн. 52 коп. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, посилаючись на неповідомлення відповідачем обставин, передбачених пунктом 16 Порядку № 250. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач перебував на обліку в УПСЗН як одержувач допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка передбачена Законом України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та постановою КМУ від 24.02.2003 № 250. Відповідно до пункту 16 Порядку № 250 виплата державної соціальної допомоги припиняється, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру. Під час перевірки достовірних відомостей, що надійшли від відповідача, було виявлено факт неповідомлення/приховування відомостей, що впливають на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги, а саме в розділі V Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням соціальної допомоги зазначено, що [PERSON] не задекларував відомості про купівлю 10.04.2024 транспортного засобу, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням допомоги, яка на дату проведення операції перевищує 50\~000,00 грн. Указану інформацію відповідач не повідомив, як наслідок за період з 01.12.2024 до 31.05.2025 неправомірно отримав кошти у сумі 10\~616,52 грн. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Тому на підставі пункту 25 Порядку № 250, позивач просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. До суду надійшла заява представника позивача Пилипенко О.В. про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, 04 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. До заяви було додано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги, де в розділі V Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням соціальної допомоги - відсутні відомості [PERSON] щодо купівлі земельної ділянки, квартири, іншого нерухомого майна, транспортного засобу, тощо, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням допомоги, яка на дату проведення операції перевищує 50\~000,00 грн. На підставі заяви від 04.12.2024 рішеннями Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної в місті ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 13 грудня 2024 року відповідачу [PERSON] була надана відповідна державна соціальна допомога. Нарахування, виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та її припинення проводиться відповідно до Закону України\~«Про державну\~соціальну допомогу\~малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 24.02.2003\~№ 250 (далі - Порядок № 250). За правилами частини другої статті 4\~Закону України\~«Про державну\~соціальну допомогу\~малозабезпеченим сім`ям» порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 16 Порядку № 250 про призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, п. 36 Порядку № 1751 про призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми виплата державних соціальних допомог припиняється, зокрема, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення. Згідно підпункту 2 пункту 10 Порядку № 250, державна соціальна допомога не призначається/не виплачується, якщо: особи,\~які входять\~до складу\~малозабезпеченої сім`ї,\~протягом 12\~місяців перед\~місяцем звернення\~за призначенням\~державної соціальної\~допомоги або\~під час\~її отримання\~здійснили на\~суму,\~яка на\~дату проведення\~операції перевищує\~50\~тис.\~гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування). За відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, витребуваних позивачем на підставі пункту 19 Порядку, [PERSON] 10 квітня 2024 року придбав транспортний засіб Daewoo 2007 року випуску, VINY6DTF69YD7W330323, однак відомості щодо його придбання [PERSON] в декларації майнового стану не зазначено. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215\~ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18). Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради направлене відповідачу повідомлення про припинення надання соціальної допомоги, доведено до відому, що на підставі висновків проведених відділом державних соціальних інспекторів йому надмірно виплачені кошти в сумі 10\~616,52 грн. та повідомлено про обов`язок повернення переплаченої суми допомоги до 13 червня 2025 року. Проте вказані вимоги відповідач проігнорував, станом на час розгляду справи судом сума переплати ним не відшкодована. Крім того, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач не надав до суду заперечень та доказів, що на момент звернення із заявою про виплату державної соціальної допомоги він не був обізнаний про необхідність повідомлення УПСЗН про майновий стан при заповненні відповідних розділів декларації про майновий стан за 12 місяців перед місяцем звернення, оскільки це впливає на порядок отримуваних ним виплат та [PERSON] не спростовано в судовому засіданні, що з метою отримання державних соціальних виплат він мав на меті навмисно приховати дані, тобто діяв недобросовісно, або свідомо подав недостовірні дані для отримання виплат.\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що суд розглядає справи у межах заявлених особою вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому враховуючи задоволення вимог в повному обсязі, підлягає відшкодуванню сплачений позивачем судовий збір в сумі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved