Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

26 травня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідно до якої вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з моменту звернення до суду з позовною заявою до досягнення нею 23 х років за умови продовження навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дитина [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час [PERSON] виповнилося 18 років та вона навчається у Харківському університеті імені В.Н. Каразіна на денній формі навчання та не має змогу самостійно працювати та отримувати заробіток. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає та не приймає участь в її утриманні. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 29 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до якої заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. У зв`язку з чим, на підставі вимог ч.4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 грудня 2014 року. ( а.с. 5 ) Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції 17 квітня 2007 року. ( а.с. 6 ) На теперішній час [PERSON] виповнилося 19 років. Як вбачається з Довідки Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 07 травня 2025 року за №039, [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу медичного факультету, денної форми навчання за контрактом. ( а.с. 10) Згідно Договору про навчання у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна №13444134 від 22.08.2024 позивач [PERSON] є замовником освітньої послуги у Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна для навчання [PERSON] ( а.с. 11-12) З довідки про навчання №062 від 29.07.2025 вбачається, що термін навчання [PERSON] з 01.09.2024 по 30.06.2029. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), суду не надав. Враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Так, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved