Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 року у розмірі 32 395, 25 грн., судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.07.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 843988252 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. А даній додатковій угоді Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року, при цьому інші умови залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до умов договору до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 154 від 05.10.2021 року. 30.10.2023 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року. 26.12.2024 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" було укладено Договір факторингу № 26/12/Е. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 33 395, 25 грн. Всупереч умов Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС". Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. 09 червня 2025 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Скиба Максимом Анатолійовичем подано до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості. В обґрунтування відзиву представник відповідач зазначає, що позивачем було надано до суду бланки додатків до договору факторингу № 28/11180-1 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", а саме: форми реєстру прав вимоги; форми повідомлення боржника за кредитним договором та форму акту повернення права вимоги, а також додаткові угоди до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року: № 19 від 28 листопада 2019 року; № 26 від 31.12.2020 року із додаванням форми реєстру прав вимоги, форму акту повернення права вимоги; № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022 та № 32 від 31.12.2023, у яких відсутня інформація про визначені вимоги і до яких саме боржників. Також, на момент укладення договору факторингу мала би бути визначена вимога, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до відповідача на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року не було, і сторони не могли передбачити, що 16.07.2021 року цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. Кредитний договір було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 16.07.2021 року, тобто вже після укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору про відступлення прав вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018 року, а тому у позивача відсутнє право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за цим кредитним договором. Представник відповідача також зазначає, що ТОВ «ФК «ЕЙС» не надано докази на підтвердження оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Не надано докази на підтвердження оплати за договором факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, укладеним між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та за договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024,укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС». Матеріали справи не містять доказів оплати Фактором на користь клієнта, так і доказів оплати клієнтом на користь Фактора обумовлених сторонами сум. Таким чином, представник відповідача вважає, позивачем не доведено належними та допустимими доказами перехід до ТОВ «ФК «ЕЙС» прав грошової вимоги за кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 року. 13 червня 2025 року представником позивача ТОВ «ФК\~«ЕЙС» Поляковим\~О.В. було подано відповідь на відзив, в якому він заперечує проти відзиву на позовну заяву та просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив представник позивача зазначає, що додаток № 1 (реєстр прав вимоги) наведений в договорах факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та №30/1023-01 від 30.10.2023 є виключно формою, в якій повинні укладатись Реєстр прав вимоги. Додатки № 1 (реєстр боржників) та № 2 (форма акт прийому-передачі реєстру боржників) наведені в договорі факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 є виключно формою, в якій повинні укладатись Реєстр боржників та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників. Позивачем разом із поданням позовною заявою надано витяг з Реєстру прав вимоги (Додатки №18 та №20 до Позовної заяви), Реєстру боржників (Додаток №22 до Позовної заяви), зі змісту якого вбачається що право вимоги за вищезазначеними договорами факторингу перейшло саме до [PERSON] , зокрема, у відповідних витягах зазначено усі необхідні дані щодо Боржника. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю Таліон Плюс (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (копія долучена до позовної заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 рок. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги № 154 від 05.10.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Щодо предмет договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року представник позивача зазначає, що 30.10.2023 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 32395,25 грн (копія долучена до позовної заяви)згідно з п. 2.1 Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняти їх та передати грошові кошти Клієнту на умовах договору. Відповідно до п. 1.3 та п. 1.5 цього договору, право вимоги стосується всіх прав Клієнта за Кредитними договорами і фіксується у Реєстрах прав вимоги. Витяг з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 підтверджує, що право вимоги за Кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на законних підставах, а передача права вимоги відбулося відповідно до умов Договору факторингу. Щодо договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 представник позивача зазначає, що 26.12.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу№26/12/Е.Згідно п.1.2 Договору перехід від Клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до Фактора (Позивач) Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2. Відповідно до Договору Реєстр Боржників це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному Додатку (форма Реєстру Боржників) до цього Договору; Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача на загальну суму 32395,25 грн (додаток долучено до позовної заяви). Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.2025 року матеріали цивільної справи за позовом ТОВ "ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ "ЕЙС" до [PERSON] про стягнення заборгованості було направлено до Жовтневого районного суду м. Харкова для розгляду по суті відповідно до ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 26.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник -\~адвокат Скиба\~М.А. в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі в якій просив суд провести розгляд справи без участі відповідача та його представника, доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ "ФК "ЕЙС" у повному обсязі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 16.07.2021\~року між\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»\~та [PERSON] \~укладено Кредитний\~договір №\~843988252\~у формі\~електронного документу\~з використанням\~електронного підпису. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. На виконання ухвали суду АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" надано інформацію, згідно якої вбачається, що на ім?я відповідача в АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" емітовано картку № [NUMBER] ,\~та в\~період з\~16.07.2021\~по 21.07.2021\~року зараховано суму у розмірі 11 750, 00 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. А даній додатковій угоді Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 строни Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року, при цьому інші умови залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. Відповідно до умов договору до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 154 від 05.10.2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 154 від 05.10.2021 до Договором факторингу № 28/111-01 від 28.11.2021 від ТОВ "Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~до ТОВ\~"Таліон\~Плюс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 666, 25 грн. 30.10.2023 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 року в сумі 32 395, 25 грн., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року. 26.12.2024\~року між\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Онлайн\~Фінанс"\~та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено Договір факторингу № 26/12/Е. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року, ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 32 395, 25 грн. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 843988252 від 16.07.2021 року. Отже, судом було встановлено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" перейшло право вимоги до [PERSON] . Представник позивача вказує, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 843988252\~від 16.07.2021 року, заборгованість [PERSON] складає 32 395, 25 грн., з яких: 11 750, 00 грн. - прострочене тіло; 20 645, 25 грн. - заборгованість відсоткам. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за кредитним договором № 843988252\~від 16.07.2021 року року у сумі 32 395, 25 грн., з яких 11 750, 00 грн. - пресрочене тіло, 20 645, 25 грн. - заборгованість відсоткам. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обгрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є малозначною справою, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог розумності та справедливості, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн. Окрім того, на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано платіжну інструкцію в національній валюті № 7478 від 13 лютого 2025 року у розмірі 2 422, 40 грн за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved