Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Представник АТ «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27.08.2018 року в сумі 107790.55 грн, оскільки остання у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання. Провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 29). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів засобами поштового зв`язку; поштове відправлення № 0505237684413 (а.с. 23-24). Відповідачу було скеровано копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з доданими до нього документами (а.с. 24, 31). Копію ухвали про відкриття провадження відповідач не отримав; поштове повідомлення повернулось на адресу суду не врученими адресату з відміткою пошти «за закінченням терміну зберіганння»\~(а.с. 32-33). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої\~статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У визначений ухвалою суду строк для подання відзиву відповідач відзив на позовну заяву на адресу суду не подав, вказану ухвалу та копію позову з доданими до нього документами було направлено відповідачу за адресою його реєстрації. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст.\~279\~ЦПК\~України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. 27.08.2018 року на підставі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001112770901 між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу надано споживчий кредит у сумі 57500,00 грн, з реальною процентною ставкою 12,00% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 107741,27грн (а.с. 6), що вбачається також із паспорту споживчого кредиту. Відповідачем отримано кредитні кошти, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.30506018.69443.8810 від 27.08.2018 року (а.с. 12 на звороті). З виписки, наданої банком по рахунку клієнта, вбачається, що за період з 27.08.2018 року по 28.08.2020 року чітко прослідковується користування [PERSON] кредитними коштами. (а.с. 15-16). Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.12.2024 року утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 107790,55 грн, а саме:\~44385,61 грн - заборгованість за тілом кредиту; 26586,12 грн - заборгованість за відсотками; 36818,82 грн заборгованість за комісією (а.с.13-14). У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, позивач направляв на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 02.12.2024 року про виконання зобов`язань за договором, що станом на 01.12.2024 року становить 107790,55 грн (а.с. 10). Частиною 3\~ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст ст.\~633, 634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, а також доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитними коштами та комісією. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved