Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У березні 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просила визнати виконавчий напис № 91058 від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., щодо стягнення з позивачкм суми боргу в розмірі 6\~289,35 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. В обгрунтування позову зазначила, що позивачці стало відомо, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 91058 про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 6\~289,35 грн. на підставі кредитного договору № 85019264428 від 11.09.2013 pоку, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». На підставі виконавчого напису № 91058 від 15.07.2021 року приватним виконавцем Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження ВП № 66543588 від 18.08.2021 року. Станом на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало умов та підстав для вчинення виконавчого напису при поданні кредитного договору, викладеного в простій письмовій формі. В момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підставі для його вчинення, оскільки, приватним нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність сум, які були нараховані відповідачем як заборгованість позивача, не встановлено факт прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором. Крім того, зауважує, що не отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, що призвело до порушення процедури вчинення напису. Посилаючись на норми, що регулюють спірні правовідносини, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 1 квітня 2025 року було відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 01.04.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. 07.04.2025 року від представника відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надійшла заява про визнання позовних вимог. Крім того, у зв`язку з визнання позову до початку розгляду справи по суті просить у відповідному судовому рішенні у порядку, встановленому законом, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову . Треті особи пояснення щодо позовної заяви у встановлений судом строк не подали. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. У судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого напису № 91058 від 15.07.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, з [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON] ) стягнуто на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за період з 07.06.2020 року по 07.06.2021 року суму заборгованості в розмірі 6289,35 грн., на підставі Кредитного договору № 85019264428 від 11.09.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». 18.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66543588 на підставі виконавчого напису № 91058, виданого 15.07.2021 року, про стягнення з боржника [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON] ) на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 6\~289,35 грн. Оскільки, на переконання позивача, приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис з порушенням вимог глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зокрема, не перевірено наявності доказів про безспірність заборгованості. Крім того, виконавчий напис вчинений за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом. За загальним правилом статей\~15, 16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено\~Главою 14 Закону України "Про нотаріат"\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат»,\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 15.07.2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат"\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, у тому числі: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4\~ст. 254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 року\~у редакції від 29.11.2001 року, передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів», розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~№ 296/5\~від 22.02.2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662\~до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу\~нотаріально посвідченого\~договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, дійсно станом на час вчинення виконавчого напису 15.07.2021 року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Із доказів, наявних у матеріалах справи вбачається, що кредитний договір № 85019264428 від 11.09.2013 року, на підставі якого вчинений спірний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Щодо безспірності суми заборгованості, то суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, суд дійшов висновку, що виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, за відсутності посвідченого нотаріально кредитного договору та відсутності безспірності заборгованості. Так, відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк», відповідно до положень\~ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором, так і доказів того, що кредитний договір посвідчувався нотаріально. Крім того, відповідачем подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, в порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50% від належної до оплати за подання даного позову суми судового збору у розмірі 605, 60 грн. (50% від суми 1211,20 грн.) Так само, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50% сплаченого судового збору за подачу позову у розмірі 605, 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved