Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він та відповідачка 25.04.1998 уклали шлюб, який зареєстровано Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №217. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що між ним та відповідачкою припинені будь-які шлюбні стосунки, вони не мають та не ведуть спільного господарства. Фактично кожен проживає окремим життям. [PERSON] зазначає, що можливості та бажання на подальше спілкування та примирення з відповідачкою не має, оскільки подружні стосунки припинені, сім`я розпалась остаточно та не може бути збережена. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 19.06.2025 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] адвокат Бабенко Г.О. направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Пакуло В.С. в судове засідання не з`явились. 04.08.2025 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача, в якій зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просить залишити за нею прізвище « [PERSON] », справу розглядати за відсутності відповідача та її представника. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 25 квітня 1998 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №217, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 02.05.2025. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спільне життя між сторонами не склалося, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків повинні бути стягнуті з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved