Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

В травні 2025 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає,що [INFO] у м.Запоріжжі померла його тітка [PERSON] ,яка заповіту не залишила, відкрилася спадщина за законом,до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивач як спадкоємець за законом другої черги у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І.із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,де була заведена спадкова справа,інші особи права на спадщину не заявили. Постановою нотаріуса від 28.04.2025 р.позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав,що родинні відносини позивача із спадкодавцем належними документами не підтверджені,не доведено факту прийняття [PERSON] спадщини на частку у спірній квартирі після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] . Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд встановити юридичний факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] ,які є рідними сестрами; встановити юридичний факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] ,яка є рідною дочкою [PERSON] , [INFO] ;встановити юридичний факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] ,в порядку,визначеному ст.548 ЦК України;визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 27.05.2025 р.відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження,витребувано у приватного нотаріуса Вовк І.І.спадкову справу до майна померлого [PERSON] . Відповідачем Запорізькою міською радою відзиву на позов не подано. Представником відповідача в системі «Електронний суд» сформовано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача з прийняття рішення на розсуд суду з урахуванням наявних доказів. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України,учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності,що згідно ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. В судовому засіданні у вступному слові позивач підтримав позов та пояснив,що [INFO] відкрилася спадщина після смерті його тітки [PERSON] ,він є єдиним спадкоємцем за законом другої черги,який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. До складу спадщини входить нерухоме майно,яке потребує юридичного оформлення,проте в порядку нотаріальної процедури він не має можливості оформити спадщину за браком деяких документів,що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем [PERSON] ,а також за відсутності підтвердження факту прийняття нею спадщини у виді частини спадкової квартири ,яку [PERSON] фактично набула у власність після смерті матері [PERSON] . Представник позивача адвокат Железняк В.К.у вступному слові підтримав позов та звернув увагу суду на те,що за відсутності у позивача деяких документів щодо родинних відносин із померлою тіткою [PERSON] ,в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення юридичних фактів,які мають значення для визнання спадкових прав його довірителя на нерухоме майно. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що [PERSON] народила [INFO] . [PERSON] ,в свідоцтві про його народження матір`ю зазначена [PERSON] , місце народження- с. Максимівка Сахновщинського району Харківської області. [PERSON] мала дошлюбне (дівоче) прізвище [PERSON] . 26.06.1965 р. в с. Максимівка вона уклала шлюб зі [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Підтверджує викладене витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00049145214 від 01.02.2025 р. Матір позивача [PERSON] народилась в с.Максимівка Сахновщинського району Харківської області [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з погосподарської книги за 1964-65-66 роки, наданого Дар-Надеждинським старостинським округом Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області, в зазначений проміжок часу в селі Максимівка Сахновщинського району Харківської області мешкала сім`я [PERSON] в наступному складі: чоловік [PERSON] , 1902 р.н.; дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; інші діти. Аналізуючи наведене,суд вважає доведеним,що спадкодавиця [PERSON] та матір позивача [PERSON] народились в селі Максимівка Сахновщинського району Харківської області; мають спільних батьків, зокрема,матір [PERSON] , [INFO] ; мешкали в одній сім 'ї подружжя [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] показали,що вони мешкають більше 20 років по [ADDRESS] ,по -сусідству у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку з 1990-х років проживала сім`я [PERSON] ,разом з нею мешкала мама та двоє дітей. До них в гості приїздила рідна сестра [PERSON] на ім`я [PERSON] - мати позивача [PERSON] ,в останні кілька років [PERSON] доглядав тітку під час хвороби,яка після смерті матері та загибелі синів залишилася одна,інших родичів не мала. [PERSON] займався похованням тітки,мешкає в успадкованій квартирі,інші особи на спадщину не претендують. З наведеного суд встановив,що [PERSON] та [PERSON] за життя підтримували родинні відносини як рідні сестри. Відповідно до ст.315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами . Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи,що юридичні факти,про встановлення яких позивачем заявлено у позовній заяві,породжують для нього юридичні наслідки для оформлення спадкових прав,суд задовольняє позов в цій частині як підтверджений достатніми переконливими доказами. Також з матеріалів справи встановлено,що [PERSON] до часу смерті була зареєстрована та мешкала за адресою спірної квартири разом з матір`ю [PERSON] ,спільно з якою вони набули право власності на кв. [ADDRESS] на підставі договору міни від 02.03.1996 р.,укладеного на Запорізькій товарній біржі «Торг-інвест». Різниця у написанні імені матері спадкодавці (у деяких документах [PERSON] ,у більш пізніх за часом [PERSON] )не впливає на висновки суду про наявність між ними родинних відносин матері та дочки з урахуванням інших досліджених доказів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 р.застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України (1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ( [INFO] ),спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом ст. 529 ЦК України (1963 р.),при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За приписами ст.548,549 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ,для набуття спадщини спадкоємцю необхідно її прийняти протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємець визнається таким,що прийняв спадщину,якщо він протягом вказаного строку фактично вступив у володіння або управління спадковим майном чи подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] у м.Запоріжжі,відкрилася спадщина за законом на частку у спільному майні,які між співвласниками не визначалися. Дочка спадкодавця [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном- належною [PERSON] часткою у квартирі за адресою: [ADDRESS] ,в якій вона постійно мешкала як до,так і після смерті матері,що підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] ,з якими узгоджуються пояснення позивача [PERSON] . Інші особи права на спадщину [PERSON] не заявляли. Документально спадкові права після смерті [PERSON] спадкоємиця не оформила,спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. [INFO] загинув син [PERSON] - [PERSON] ,а [INFO] загинув син [PERSON] - [PERSON] ,які були зареєстровані та мешкали до часу смерті з матір`ю за адресою спірної квартири. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Як передбачено ст.1216,1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини)від померлої фізичної особи (спадкодавця)до інших осіб(спадкоємців);до складу спадщини входять всі права та обов`язки ,які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217,1223 ЦК України,спадкування здійснюється за законом або заповітом,право на спадкування мають особи,які визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту,визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини,право на спадкування за законом одержують особи,визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ч.1 ЦК України визначає,що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] на момент смерті сина [PERSON] та на момент смерті сина [PERSON] мешкала разом з ними в одній квартирі за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого прийняла спадщину у відповідності до положень ст. 1268 ч З ЦК України ,що підтверджують документи щодо їх реєстрації та проживання за однієї адресою. Документально спадкові права після смерті [PERSON] та [PERSON] їх мати [PERSON] не оформила. Відтак,після смерті матері [PERSON] ,синів [PERSON] та [PERSON] ,належні їм спільно частки (по частці кожному) у спірній квартирі були фактично успадковані та належали на праві власності [PERSON] ,яка юридично не оформила свої спадкові права,з урахуванням її власності частки у спільній власності ,квартира за зазначеною вище адресою станом на 13.03.2022 р.належала їй на праві власності в цілому. Стаття 1296 ч.1,3 ЦК України визначає,що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [INFO] в м.Запоріжжі померла [PERSON] ,відкрилася спадщина за законом,до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] . 05.11.2024 р.позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. про прийняття спадщини за законом після смерті рідної тітки [PERSON] , де була заведена спадкова справа № 215/2024 із внесенням відповідних даних в реєстр спадкових справ. За матеріалами вказаної спадкової справи та спадкового реєстру ,інші спадкові справи та заповіти після смерті [PERSON] відсутні,про що надані інформаційні довідки. Відповідно до п.п.4.3,4.4,4.11,4.14,4.17 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595(з наступними змінами),при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини або з дня державної реєстрації смерті особи у випадках, встановлених пунктом 20 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, або не раніше строків, встановлених у частині другій статті 1270, статті 1276 Цивільного кодексу України. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Постановою нотаріуса від 28.04.2025 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав,що не підтверджено документально родинні відносини із спадкодавцем,не підтверджено факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на спадкове майно,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. На підставі ст.ст. ст.524,529,548,549,553,554 ЦК УРСУ(в ред.1961 р.),ст.16 ЦК України ,ст.3,10,11,57,60,61,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved