Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Позивач звернувся в суд із позовом до Мошнівської територіальної громади, треті особи: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Дудка Г.І., [PERSON] , у якому просить: визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в один місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позову покликається на те, що померла є його матір`ю. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців крім позивача немає. У встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті матері позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про необхідність звернення до нотаріусів з заявою про прийняття спадщини, був впевнений що спадщина передається йому автоматично, так як останній весь час проживав зі своєю покійною матір`ю в її будинку. В квітні 2025 року в будинку померлої матері був знайдений заповіт, відповідно до якого мати заповідала все майно, де б воно не знаходилось позивачу та його сестрі. Сестра [PERSON] не бажаючи приймати спадщину написала та нотаріально посвідчила відмову. Звернувшись до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Ганни Іванівни позивач отримав постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії через пропуск строку прийняття спадщини. Таким чином, звернулась до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст.\~1272\~ЦК України просить позов задовольнити. Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 16 квітня 2025 року ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Тептюка Є.П. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 19.05.2025 року від відповідача виконавчого комітету Мошнівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, погоджуються з позовними вимогами. 19.05.2025 року від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. 19.05.2025 року від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. 19 травня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 01 липня 2025 року від третьої особи приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу - Дудки Ганни Іванівни надійшла заява про розгляд справи без її участі та повідомляє, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Встановлені судом обставини: Дослідивши матеріали справи суд прийшов наступного. Суд установив, [INFO] в с. Софіївка, Черкаського району, Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є сином померлої, даний факт підтверджений копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] . Згідно копії заповіту померла [PERSON] , проживала в [ADDRESS] , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що на день смерті буде належати мені заповідає в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . 03 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дудки Ганни Іванівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку площею 0,3619 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Ганною Іванівною було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини. 07.04.2025 [PERSON] нотаріально посвідчила заяву про відмову від своєї частки спадщини. Не заперечує щоб спадкове майно в повному обсязі було переоформлене на ім`я сина спадкодавиці [PERSON] . Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ст. ст.\~1216-1218\~Цивільного Кодексу\~України (надалі за текстом -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223\~ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272\~ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року по справі № 686/5757/23 дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке: - необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; - втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини; - спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). З цих підстав, суд вважає, що необізнаність позивача про наявність заповіту в даному випадку може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні\~ст. 77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Враховуючи наведені вище положення закону, дослідженні та оцінені як окремо, так і в сукупності докази, суд прийшов висновку, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини необхідно визнати поважними, такими що не залежали від волі позивача та унеможливлювали його подати вказану заяву з дотримання норм законодавства. Суд застосовує спеціальну норму права, передбачену частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, адже саме вона регулює спірні відносини, що склались між сторонами, та на яку вірно покликалась позивач у позовній заяві. Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту, адже позивач має право на прийняття спадщини за законом після смерті матері; причини пропуску строку визнані судом поважними, а тому суд прийшов висновку про те, що необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , терміном на один місяць, а позов задовольнити.

Outcome: approved