Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого\~07 липня 2007\~року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 371, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] .\~ В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем не змогли створити міцну та дружню родину через глибокі розходження у поглядах на життя, різні характери та непорозуміння, що призвели до фактичного руйнування шлюбу та сім`ї. Позивачка зазначає, що вони з чоловіком фактично не проживають однією сім`єю з серпня 2024 року, та вважає збереження шлюбу неможливим і недоцільним. Від шлюбу [PERSON] \~та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою від 27 червня 2025 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, у якій визнав позов і просив прийняти рішення про розірвання шлюбу без його участі. З огляду на зазначене неприбуття сторін у судове засідання згідно з ч.\~1 ст.\~223\~ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому\~07 липня 2007\~року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 371, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ( а.\~с.\~11). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Дану обставину підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07\~травня 2008 року, у якому позивачка зазначена матір`ю, а відповідач батьком (а.с. 13). Спору щодо місця проживання дитини сторони не мають. Позовних вимог щодо поділу спільного майна подружжя у даній справі не заявлено. Судом встановлено, що родинні стосунки між сторонами припинені і вони не ведуть спільного господарства у зв`язку із суттєвими розбіжностями у світогляді, втратою почуттів, що об`єднували подружжя. Збереження шлюбу позивачка не вважає за можливе і доцільне. Відповідач у поданій до суду заяві визнав позов і просив суд не надавати строк на примирення. Оцінюючи встановлені у справі обставини, суд керується такими нормами матеріального права. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам як позивачки і відповідача, так і їх неповнолітньої дитини. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~У позовній заяві не міститься вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею судових витрат у справі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за необхідне при вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved