Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

у лютому 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 01.06.2021р. між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75451617 за умовами якого останній отримав грошові кошти. 19.11.2021р. між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №1911 у відповідності до умов якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №75451617 від 01.06.2021. 03.04.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 36 354,60 грн, з яких: 11 400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24 954,60 грн - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 36 354,60 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. Ухвалою від 05.03.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував інформацію з АТ «Універсал Банк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 68-69). У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 73-78, 85-87), відповідач - рекомендованим листом, який повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.88, 89), представниця відповідача Бульбах Н.М. шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету (а.с.118)). Представниця позивача Ткаченко Ю.О. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, про що також подав заяву (а.с.123). Представниця відповідача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, одночасно повідомила про визнання відповідачем тіла кредиту, в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків просила відмовити та зменшити витрати на професійну правничу допомогу, покликаючись на завищення її розміру (а.с.128). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши письмові докази. Судом установлено, що 01.06.2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» договір позики № 75451617, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити відсотки від суми позики. Як убачається з договору позики №75451617 від 01.06.2021 року сума позики становить 11 400,00 грн, на строк 20 днів, з процентною ставкою (базовою) 1,99%, дата повернення позики - 21.06.2021 року, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день, пеня за день - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 3556,48%, орієнтовна загальна вартість позики - 13 885,20 грн (а.с.15 на зв.). Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4 договору). На а.с.16 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, яка є додатком №1 до договору позики №75451617 від 01.06.2021, згідно з якою сума кредиту - 11 400,00 грн, проценти - 2485,20 грн, загальна вартість кредиту - 13 885,20 грн. Довідкою про ідентифікацію по договору № 75451617 від 01.06.2021 підтверджено, що клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладений договір № 75451617 від 01.06.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором): aiOWRinE6Y, 01.06.2021, ел.пошта [INFO] (а.с. 28). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надано інформацію щодо даних, які підтверджують видачу на банківські картки клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено, в тім числі [PERSON] за договором позики №75451617 номер платежу 507d6024-81cc-4b36-9ae9-f81790978e7b(а.с.28 на зв.). Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» та копії платіжної інструкції 507d6024-81cc-4b36-9ae9-f81790978e7b [PERSON] 01.06.2021 перераховано грошові кошти у розмірі 11 400,00 грн на картку [NUMBER] (а.с.13, 29). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів стверджується також випискою з карткового рахунку [PERSON] в АТ «Універсал Банк» (а.с.126,127). 19.11.2021р. між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №1911 відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому право вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 договору) в розмірі портфеля заборгованості (а.с.30 на зв.-36). Актами прийому-передачі Реєстру заборгованостей та Актами прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості від 19.11.2021 року позивачу передані Реєстри заборгованостей та інформація, яка надана в електронному вигляді, відповідно до умов договору факторингу №1911 (а.с.36 на зв.-38). Як вбачається з витягу з Реєстру прав вимог №3 до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] у загальному розмірі 36 354,60 грн (а.с. 38 на зв.-39). На а.с.40 є Акт звірки взаємних розрахунків за період 19.11.2021 р. - 31.12. 2023р. між «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу №1911 від 19.11.2021 (а.с.40). 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №030423, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату відступає ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до договору), в розмірі портфеля заборгованості (а.с.41-48). На а.с.49 є Акт звірки взаємних розрахунків за період 03.04.2023 р. - 01.11. 2024р. між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 (а.с.49). Як убачається з витягу з Реєстру боржників №11 до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] (а.с.49 на зв.-50). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за договором позики № 75451617 від 01.06.2021 складає 36 354,60 грн, з яких: 11 400,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 24 954,60 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.5-7). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «ФК «1 безпечне агенство необхідних кредитів»,укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором позики №75451617 від 01.06.2021 в установлені договором строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаним договором позики в загальному розмірі 13 885,20 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 400,00 грн та за процентами в розмірі 2485,20 грн. Щодо стягнення процентів, нарахованих поза строком дії договору, суд не знаходить підстав для їх стягнення, виходячи з такого. Так, за змістом ст. 1056-1ЦК України в редакції розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Досліджуючи умови укладеного договору та докази на підтвердження розміру заборгованості суд звертає увагу на те, що п. 2.2 договору містить чітко встановлений строк кредитування 20 днів та розмір процентів - 2485,20 грн (п.2,3). Відповідно до правових висновків, які викладені в постанові ВП ВСУ № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 28 березня 2018 року, вбачається відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 920,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1336,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial