Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

В лютому 2025 року [PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ДЕБТ\~ФОРС»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазонова Олена\~Миколаївна,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Русецька Оксана\~Олександрівна про визнання виконавчого напису №15294 від 04 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою\~Миколаївною щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт-Капітал» заборгованість у розмірі 15 788 грн. 27 коп. таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача судових витрат у вигляді сплати судового збору в сумі 1\~211 грн. 20 коп. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Томський Олексій Федорович надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, не заперечували щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ДЕБТ ФОРС» про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується Довідками про доставку електронного електронної відправки вкладення, про доставку електронного листа, однак представник у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус Київського міського\~нотаріального округу\~Сазонова Олена\~Миколаївна повідомлена належним чином, що підтверджується трекінгом відправки №0601182201751. Третя особа приватний виконавець\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Русецька Оксана\~Олександрівна про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується трекінгом відправки №0601182202359. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена\~Миколаївна вчинила виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №15294. За цим написом нотаріус пропонує звернути стягнення із [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт-Капітал» заборгованість у розмірі 15\~788\~грн.\~27\~коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 15 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67899694 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт-Капітал» заборгованість у розмірі 15 788 грн. 27 коп. У подальшому згідно Постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 08 липня 2024 року сторону виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» та зазначено суму боргу - 17\~867 грн. 10 коп. У своєму позові позивачка зазначає, що 26 грудня 2016 року нею було підписано договір-анкету з ПАТ «УКРСИББАНК» про відкриття карткового рахунку у національній валюті на умовах тарифного плану «Проста Картка» для споживчого кредитування. На її картку одразу було направлена грошова сума в розмірі 3 000 грн., та було визначено строк користування кредитом - з 26.12.2016 р. по 05.01.2019 р. З приводу заборгованості за вказаним Договором до неї не було жодних звернень. З виконавчого напису №15294 від 04 листопада 2021 року вбачається що правонаступником прав та обов`язків ПАТ «УКРСИББАНК», з яким позивачем було укладено Договір, є ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛ ВЕСТА» на підставі договору про відступлення від прав вимоги, яке надалі уступило отримані права вже на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Як зазначає позивачка у своєму позові, ні з ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛ ВЕСТА» ні з ТОВ «Вердикт Капітал» вона не укладала ніяких угод і не повідомлялась про їх укладення, не була попереджена про зміну сторони у зобов`язанні чи укладенні договору факторингу. Згідно з вимог ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснено платіж. В даних фінансових відносинах між всіма названими учасниками для виконання фактором його обов`язків, необхідно аби [PERSON] була належним чином письмово повідомлена про сам факт укладення таких договорів факторингу, які стали підставою для приватного нотаріуса при винесенні ним виконавчого напису, чого зроблено було зроблено. Таким чином, [PERSON] не була належним чином повідомлена про факт укладення договорів про відступлення від права вимоги чи факторингу, доказів зворотного суду не надано. В ч.2 ст.1082 ЦК України зазначено, що боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення від права грошової вимоги факторові справді мало місце. В даному випадку фактор - нинішній стягував ТОВ «Вердикт Капітал» не виконав умови Закону, та не може взагалі бути стягувачем як таким, тобто, вимагати від [PERSON] стягнення коштів і бути законним фактором. [PERSON] не визнає вимог про стягнення з неї сум заборгованості, оскільки не згодна з сумами процентних платежів, які нараховані, і не визнає суми заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та\~в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону «Про\~нотаріат» у\~такому спорі\~суд повинен\~перевірити доводи\~боржника в\~повному обсязі\~й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни належним чином завірені матеріали виконавчого провадження за №67899694 від 15 грудня 2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 15 288.27 грн. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни належним чином завірені копії матеріалів, які були надані нотаріусу і стали підставою для винесення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №15294 від 01 листопада 2021 року про стягнення з [PERSON] , заборгованості в сумі 15 288.27 грн. Станом на день ухвалення судовго рішення запитувані документи суду надано не було. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved