Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Геращенко Т.В. звернулась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України), в якому просить зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» відновити порушені права [PERSON] шляхом відновлення стану карткового рахунку, який відкритий та обслуговується на підставі угоди, укладеної [PERSON] із Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за картковим рахунком № [NUMBER] ( [NUMBER] ), що існував із балансом на початок періоду 16.06.2023 із сумою заборгованості мінус 3675,72 грн., до списання коштів внаслідок проведення операції (транзакції) 16.06.2023 року; припинити нарахування [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] за картковим рахунком № [NUMBER] ( [NUMBER] ) відкритим в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» щомісячних платежів, пені, відсотків за користування кредитним лімітом, що утворився в результаті списання коштів внаслідок проведення операції (транзакції) 16.06.2023 року на суму 17 175 грн.; скасувати нарахування [PERSON] за картковим рахунком, який відкритий та обслуговується на підставі угоди, укладеної [PERSON] із Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за картковим рахунком № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» у тому числі пеню, відсотки та невиконані періодичні зобов`язання, на суму 17 175 грн.; стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] витрати на правову (правничу) допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , являється клієнтом банку Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України», а саме між нею та Банком укладено кредитний договір, відповідно до якого остання користувалась картковим рахунком № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Банком був розрахований кредитний ліміт у розмірі 23 200 грн., що наданий банком для потреб клієнта. 06 червня 2023 року близько 16 год. 30 хв. позивачу зателефонувала невстановлена особа перебуваючи у невстановленому місці, представившись працівником «Ощадбaнк» шляхом обману заволоділа грошовими коштами, які були зняті з банківської картки позивача № [NUMBER] , в сумі 17 175 грн., спричинивши матеріальну шкоду на вказану суму. Відповідно до банківської виписки по руху коштів невідомими особами була проведена 1 (одна) транзакція - переказ на карткy 16.06.2023 року на суму 17 175 рн. 3 урахуванням комісії 17 175 грн. У деталях транзакції відповідно до виписки зазначено переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 3570010001. З відповіді АТ «Ощадбанк» від 29.06.2023 року вбачається, що шахраями було здійснено переказ на картку «TAScombank» №· [NUMBER] . 17 червня 2023 року позивач звернулася до Бердичівського РВП ГУНП у Житомирської області із заявою про вчинення невідомою особою шахрайських дій стосовно банківського рахунку, за результатами звернення відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №12023060480000938 від 17.06.2023 року згідно з викладеними обставинами. На підставі вищевказаної заяви, позивача було визнано потерпілою. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 квітня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії направлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду. Ухвалою судді від 03 червня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 25 червня 2025 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, у якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що спірна операція відбулася після успішної верифікації (прив`язки) платіжної картки для входу в Мобільний додаток Ощад24/7. Користувач картки не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя(користувача), крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (ПІНу) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (п.9 Положення про порядок емісії електронних платежів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705). У даному випадку 16.06.2023 року було проведено списання коштів з карткового рахунку [PERSON] шляхом використання сервісу Ощад24/7 з введенням підтверджуючих кодів для здійснення операцій. Сама інформація від позивача, щодо події яка розглядається, та наявні в матеріалах справи докази не спростовують того, що дії самої [PERSON] призвели до надання стороннім особам інформації, яка стала достатньою ініціювання нею платіжної операції зі зняття коштів. Крім цього, зважаючи на норми п.1.32 ст.1, пп.7.1.2 п.7.1 ст.7, п.20.1 ст.20, п.32.3.2 п.32.2 ст.32 закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», можна сказати, що саме власник рахунка може ініціювати списання коштів та розпоряджатися ними. Якщо ж клієнт не вчиняв жодних дій стосовно переказування коштів, таке списання коштів фактично відбутися не може. З огляду на вищезазначене, Банк немає підстав для відшкодування коштів за вказаними операціями. 05 серпня 2024 року від представника позивачки до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник позивача зазначає, що відповідач у відзиві підтвердив, що [PERSON] негайно звернулась до банку після здійснення неакцептованої платіжної операції шахраями, чим виконала вимогу Закону необхідну для відновлення її порушених прав, проте банк не виконав обов`язку з повернення за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника. Позивач зазначає, що не надавала згоду на виконання платіжної операції щодо переказу грошових коштів у розмірі 17175,00 гривень 16.06.2023 року Платіжна операція 16.06.2023 року у розмірі 17175,00 гривень здійснена за рахунок кредитних коштів з карткового рахунку [PERSON] є недійсною внаслідок вчинення шахрайських дій та без відповідного волевиявлення позивача. Отже, позиція відповідача щодо наявності підстав для нарахування відсотків та інших штрафних санкцій є помилковою та безпідставною. Таким чином, [PERSON] вважає доводи АТ «Державний ощадний банк України» необґрунтованими і такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та не погоджується з ними. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 березня 2021 року між банком та [PERSON] укладена заява про приєднання № 488856/260816 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої позивачу банком був відкритий поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт» № [NUMBER] в гривнях України, а також була видана клієнту платіжна картка типy Mastercard Debit W Paу Pass. Шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua та укладає з Банком Договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (п.3.1). Сам Договір комплексного банківського обслуговування розміщений Інтернет сторінці Банку www/oschadbank.ua та на руки не видається. Відповідно до підписаних сторонами Заяв про встановлення (збільшення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) позивачу були видані кредитні кошти, а з 29.03.2021 року у розмірі 5 000 ,00 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 38,00 процентів річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим термінів повернення не пізніше, ніж 10 календарних днів до дня закінчення строку дії Картки. 01.09.2021 року сума кредитного ліміту за погодженням сторін була збільшена до 23200,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карточкою» та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку www/oschadbank.ua та складає укладений між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до пункту 1.11 ДКБО позивачка погоджується, що в результаті приєднання до ДКБО, раніше укладений з Банком Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, викладається в новій редакції, і подальше обслуговування позивачки здійснюється на умовах, викладених у ДКБО. Згідно з пунктом 1.16.2 ДКБО для ініціювання замовлення випуску Цифрової картки за допомогою Системи ДБО «Ощад 24/7»: 1) клієнт має заповнити Заяву про відкриття Рахунку; 2) обрати відділення Банку, в якому Клієнт бажає відкрити Рахунок та обслуговуватися (при замовленні Цифрової картки для вибору установи Банку Клієнту доступні лише ті установи, в яких Клієнт вже має відкритий Рахунок з використанням Платіжної картки до якої підключено Систему ДБО «Ощад 24/7»); 3) виконати інші дії, встановлені Банком. Заява про відкриття Рахунку, що підтверджена Клієнтом Одноразовим цифровим паролем/ Біометрією, в т.ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/ Face ID (та подібні) та прийнята і виконана Банком, є невід`ємною частиною Договору. Виконання Клієнтом дій, вказаних в цьому підпункті Договору, свідчить про надання Клієнтом згоди на укладення між Банком та Клієнтом Договору банківського рахунку, щодо Рахунку, номер якого зазначається в Заяві про відкриття Рахунку. Такий договір банківського рахунку є укладеним з дня підтвердження Банком Заяви про відкриття рахунку, шляхом направлення клієнту на його фінансовий номер CVV/CVC 2-код та термін дії Цифрової картки, інформування Клієнта щодо номеру картки в СДО «Ощад24/7». Номер рахунку зазначається в заяві про відкриття рахунку та відображається в СДО «Ощад 24/7» у відповідному розділі про інформацію щодо рахунку. За змістом підпункту 156 пункту 2.1 ДКБО система дистанційного банківського обслуговування/Система ДБО - це сукупність технічних засобів та програмного забезпечення, впровадженого в Банку, у тому числі таких як «Ощад 24/7», що дозволяють Клієнту без відвідування Банку за допомогою дистанційних каналів зв`язку, визначених в документації до Системи ДБО, через Сайт, мобільний телефон або іншій технічний пристрій здійснювати замовлення Платіжних карток (основних та Додаткових карток) Клієнтам, які вже мають відкриті в АТ «Ощадбанк» рахунки; здійснювати операції за Картковим, Депозитним рахунком, а також здійснювати Перекази коштів з картки, емітованої іншим банком України, на підставі Електронних документів Клієнта; створювати та підписувати Електронні документи Клієнта; отримувати банківські виписки; довідкову інформацію за вищевказаними рахунками, а також отримувати інші послуги, передбачені в документації до Системи ДБО. СМС-банкінг або Послуга інформування/Інформування - це послуга надання інформації про здійснені операції за Картковим рахунком/Платіжною карткою у вигляді СМС чи Push - повідомлень, які направляються Банком на обраний Клієнтом канал для комунікацій (СМС на Фінансовий номер мобільного телефону, месенджер, електронна пошта, Інтернет-банкінг, тощо) (підпункту 157 пункту 2.1 ДКБО). Відповідно до пункту 3.5 Розділу ІІІ ДКБО Банк і Клієнт допускають можливість використання у вигляді Електронного підпису підтвердження через Одноразовий цифровий пароль, який містить комбінацію символів у вигляді цифр, що генерується МПС, і яку направляють Держателю картки у вигляді SMS-повідомлення на верифікований номер мобільного телефону Клієнта, зафіксований в інформаційних системах Банку. Підписання будь-яких правочинів та/або підписання будь-яких документів, заяв, повідомлень, листів в рамках цього Договору таким чином прирівнюється до укладання наведених документів у письмовій формі. У випадку, якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що Клієнт прийняв умови Договору, згідно з яким йому будуть надаватися витребувані ним Послуги, засвідчив/підтвердив документ/повідомлення/заяву. За приписами пункту 17.1.5 Розділу ХVІІ ДКБО сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу Кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму. 16 червня 2023 року о 16.47 год. була здійснена платіжна операція зі списання коштів в розмірі 17 175 грн. з карткового рахунку позивача. 16 червня 2023 року о 16.53 год. позивач звернулась до контакт-центру Банку із запитом на блокування картки. 17 червня 2023 року позивач звернулася до Бердичівського РВП ГУНП у Житомирської області із заявою про вчинення невідомою особою шахрайських дій стосовно банківського рахунку, за результатами звернення відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №12023060480000938 від 17.06.2023 року згідно з викладеними обставинами. На підставі вищевказаної заяви, позивача було визнано потерпілою. 19 червня 2023 року позивачка звернулась до відповідача із зверненням щодо опротестування операцій, вчинених 16 червня 2023 року невідомими особами з її рахунку № [NUMBER] в розмірі 17 000 грн та повернення безпідставно списаних коштів. Листом № 105.29-28/2530/2023/с від 29 червня 2023 року відповідачем відмовлено позивачці у поверненні безпідставно списаних коштів в розмірі 17 000 грн., у зв`язку із відсутністю підстав для здійснення такого повернення. Відмова обґрунтована тим, що операції з використанням Інтернет ресурсу/ Ощад 27/7 були проведені коректно з використанням усіх реквізитів платіжної карти Банку. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою статті 1068 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Статтею 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (який був чинний на час укладення кредитного договору), платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Неналежним переказом за положеннями цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. За положеннями пункту 39.1 ст. 39 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Підпунктами 32.3.2. пункту 32.3 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. Згідно з пунктами 5, 6 розділу VI Положення Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів (№ 705, далі - Положення) (яке було чинне на час укладення кредитного договору) користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до пункту 3.5 Розділу ІІІ ДКБО Банк і позивачка допускають можливість використання у вигляді Електронного підпису підтвердження через Одноразовий цифровий пароль, який містить комбінацію символів у вигляді цифр, що генерується МПС, і яку направляють Держателю картки у вигляді SMS-повідомлення на верифікований номер мобільного телефону Клієнта, зафіксований в інформаційних системах Банку. Сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу Кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму ( пункт 17.1.5 Розділу ХVІІ ДКБО). При цьому, Розділ ІХ ДКБО передбачено наступне: Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVС2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт (пункт 9.15); Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта (пункт 9.16); Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливої авторизації сторонньою особою в Мобільних додатках GooglePay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені відбитки пальця(ів) сторонньої особи (пункт 9.17); Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, FaceID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися (пункт 9.18). Позивачка просить стягнути з відповідача безпідставно списані кошти на підставі статті 1213 ЦК України. У залежності від змісту вимоги, яка пред`являється на підставі зобов`язання, яке виникає у потерпілого, законодавець передбачив можливість повернення набутого (збереженого) майна в натурі. Майно, яке може бути розпізнане, повертається в натурі. Доходи також повертаються в натурі або у вигляді грошового еквіваленту. Незважаючи на те, що в статті 1213 ЦК України мова йде про обов`язок набувача «повернути» набуте, враховуючи певні обставини, може бути повернена не та сама індивідуально визначена річ, а її рівноцінна заміна з числа однорідних. Положення Глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частина друга статті 11 ЦК України. Таким чином, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1213 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Подібні за змістом висновки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 910/7123/18. Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як установлено судом під час розгляду справи, позивачкою 16 червня 2023 року було ініційовано, а банком проведено операції щодо списання Банком грошових коштів з рахунку № [NUMBER] в розмірі 17 000 грн, відбулося на підставі введених особисто Позивачем даних платіжної № 5167803114470771 та 3DS паролю. Крім того, на звернення позивачки, АТ «Державний ощадний банк України листом № 105.29-28/2530/2023/с від 29 червня 2023 року, повідомив, що за результатами перевірки було встановлено, що операції з використанням Інтернет ресурсу/ Ощад 27/7» були проведені коректно з використанням усіх реквізитів платіжної карти Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), 3D Secure-паролів, які відомі лише клієнту та були направлені на фінансовий номер телефону. Також позивачка не заперечувала того, що 16 червня 2023 року вона, використовуючи телефонний зв`язок, спілкувалась з нібито працівником банку, проте не вказала, які відомості надала останньому. Таким чином, виходячи з умов Договору, пункту 9.15 та статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», саме позивач відповідальний за проведені фінансові операції, оскільки при їх здійсненні використовувалася ідентифікація клієнта з використанням біометричних даних, за відсутності повідомлення банка про втрату позивачем фінансового номеру телефону, із правильним введенням одноразового коду доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку, відтак у банку були відсутні підстави для блокування таких фінансових операцій. Таким чином, не можна вважати, що кошти, які 16 червня 2023 року позивачка перерахувала через систему дистанційного банківського обслуговування у мобільному додатку MOBILE BANKING «Ощад 24/7» були списані без законних на те підстав. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази та підстави стверджувати про бездіяльність банку чи його неналежний рівень кібербезпеки, оскільки зі свого боку банк вжив достатніх заходів для встановлення особи позивачки перед здійсненням нею спірних операції, а саме - надіслав на фінансовий номер позивачки код доступу до системи «Ощад 24/7», введення якого було головною перевіркою особи позивачки, а його коректне введення звільняло банк від сумнівів щодо належності проведених операції. У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 686/17744/21. Вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначенні того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Враховуючи, що звернення позивача до банку було зафіксовано після здійснення спірної транзакції, суд виходив із того, що відповідальність за проведення цих спірних транзакцій у справі несе позивач. Внесення 17 червня 2023 року до ЄРДР відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частини третьої статті 190 КК України, за обставинами заволодіння 16 червня 2023 року невстановленою особою шахрайським шляхом грошовими коштами позивача не може вважатись доказом неправомірності списання відповідачем спірних грошових коштів, оскільки в межах даного кримінального провадження на час розгляду вказаної цивільної справи відсутнє передбачене частиною шостою статті 82 ЦПК України остаточне судове рішення. Безпідставними є доводи позивачки щодо кваліфікації спірних операції як неакцептованих, оскільки відповідно до пункту 39 частини 1 статті 1 Закону № 1591 такою операцією є платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди. Натомість надавачу послуг у цьому випадку не надавалося жодних платіжних інструкцій, а операції були проведені за розпорядження держателя платіжного інструменту. У справі, що переглядається можливим було кваліфікувати такі операції як помилкові, з урахуванням положень пунктів 43-45, 69 частини 1 статті 1 Закону № 1591. Проте, як вже було встановлено вище, проведені операції такими не можна вважати, оскільки вони проведені коректно, з використанням всіх необхідних реквізитів платіжної картки банку. Окрім цього, за встановлених обставин справи, позивача не можна вважати неналежним платником у відносинах із банком. З огляду на зазначене суд вважає, що заявлені в межах позову вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Згідно частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. За таких обставин, суд вважає, що судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed