Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

15 квітня 2025 року до суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 525, 526, 530, 610, 612, 626, 628, 1049, 1055 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором позики у розмірі 18620 гривень, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 24 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5805591024. Як вбачається із змісту договору позики, договір позики разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму у розмірі 7 000,00 гривень, шляхом перерахунку на вказаний позичальником рахунок, включаючи використання реквізитів платіжної картки (№ [NUMBER] ), на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно пунктів 2.6.1., 4.1.-4.2. та 4.4. цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику:· пункт 2.4. тип кредиту - кредит; пункт 2.7. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; пункт 2.5. строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; пункт 3.2. дата надання кредиту: 24.10.2024 або наступний за ним календарний день; пункт 2.6. тип процентної ставки - фіксована; пункт 2.6.1. стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5. цього договору; пункт 2.2. товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000,00 гривень. Відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику № 5805591024 від 24.10.2024 станом на дату підготовки позовної заяви включно складає 18 620,00 гривень, та складається з 7 000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту; 11 620,00 гривень заборгованості за процентами, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 628, 1049-1050 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-8). Ухвалою судді від 05 травня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання у справі на 04 червня 2025 року. Вказаною ухвалою судді за клопотанням позивача було витребувано із Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» докази(а. с. 56-58). Ухвалою суду від 04 червня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 24 червня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду було приєднано до матеріалів справи інформацію АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-250516/57074-БТ від 24.05.2025 та виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 24.10.2024 по 30.10.2024, які надійшли на виконання ухвали судді від 05 травня 2025 року (а. с. 73-74). Ухвалою суду від 24 червня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 08 серпня 2025 року на підставі пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України (а. с. 80-81). Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року за клопотанням позивача було долучено до матеріалів справи: відповідь ТОВ «МОБІЗОН» № 110725-01 від 11.07.2025; договір № 191021-01 про надання послуг, укладений 19.10.2021 між ТОВ «МОБІЗОН» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»; додаток № 1 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додаток № 2 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додаток № 3 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додаток № 4 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додаток № 5 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021. Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду в системі «Електронний суд» від позивача, від імені якого діє представник за довіреністю Чмир М.П., надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, проте згідно відстеження поштового відправлення на офіційному сайті АТ «Укрпошта» конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 08 серпня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі [INFO] заповнив анкету клієнта, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце реєстрації та місце проживання, РНОКПП, паспортні дані, інформацію про місце роботи та розмір щомісячного доходу (а. с. 10). З Анкети клієнта вбачається, що відповідачу [PERSON] 24.10.2024 надано кредит в сумі 7 000,00 гривень. 24 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний договір надання грошових коштів у позику № 5805591024, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами одноразовим ідентифікатором, зокрема, відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8856, що підтверджується роздруківкою інформації про відправку одноразового ідентифікатора для підписання договору [PERSON] на номер мобільного телефону [NUMBER] (далі - договір позики № 5805591024) (а. с. 18-28, 30). Відповідно до пунктів 2.1.-2.2. договору позики № 5805591024 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч через месенджери). На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Як вбачається з пунктів 2.3.-2.5. договору позики № 5805591024, сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Згідно з пунктами 2.6.-2.7. 2.6. договору позики № 5805591024, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5. цього договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. В пунктах 3.1.-3.2. договору позики № 5805591024 зазначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 24.10.2024 року або наступний за ним календарний день. Пунктами 4.1.-4.2. договору позики № 5805591024 передбачено, що проценти, які нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Відповідно до підпункту 5.1.13. пункту 5.1. договору позики № 5805591024 товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках , передбачених в пункті 6.4. договору. Згідно з пунктом 6.4. договору позики № 5805591024 у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі (або окремо надану позичальником товариству) та/або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону позичальника, зазначений в договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб, передбачений цим пунктом договору на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені позичальником або зазначені ним в особистому кабінеті). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором) протягом 30 календарних днів, з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, така вимога товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що позичальник усунув порушення умов договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від товариства вищезазначеної вимоги (повідомлення), у позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення позичальнику повідомлення (вимоги) та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги (повідомлення). В іншому разі, вимога залишається дійсною, а позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги (повідомлення), повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором. Як вбачається з Графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5805591024 від 24.10.2024, дата видачі кредиту - 24.10.2024; дата платежу - 23.11.2024, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 23.12.2024, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 22.01.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 21.02.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 23.03.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 22.04.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 22.05.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 21.06.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 21.07.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 20.08.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 19.09.2025, сума платежу за розрахунковий період - 2 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою; дата платежу - 19.10.2025, сума платежу за розрахунковий період - 9 100,00 гривень, яка складається з 2 100,00 гривень процентів за користування позикою, 7 000,00 гривень суми позики. Загальна вартість кредиту складе 32 200,00 гривень ( а. с. 28 - 29). 24 жовтня 2024 року відповідачем [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, шляхом підписання сторонами електронними підписами одноразовим ідентифікатором, зокрема, відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3416 (а. с. 37-39). З квитанції до платіжної інструкції № 20020-1354-155852389 від 24.10.2024 видно, що 24.10.2024 о 16:36:03 ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було перераховано на картку [PERSON] № [NUMBER] 7 000,00 гривень, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а. с. 32). Згідно інформації № 20.1.0.0.0/7-250516/57074-БТ від 05.05.2025 Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яка надійшла на адресу суду 02.06.2025 на виконання ухвали судді від 05.05.2025 року, на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а. с. 68). З виписки по картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] за період з 26.10.2024 по 30.10.2024 вбачається, що 24.10.2024 о 16:36 на картковий рахунок було зараховано грошові кошти в розмірі 7 000,00 гривень (зв. ст. а. с. 68, а. с. 69-70). 28 грудня 2024 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було направлено вимогу [PERSON] про дострокове повернення кредиту, шляхом надсилання смс-повідомлення на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаного ним в анкеті клієнта, що відповідає вимогам пункту 6.4. договору позики № 5805591024 від 24.10.2024 та статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», та підтверджується відповіддю ТОВ «МОБІЗОН» № 110725-01 від 11.07.2025; договором № 191021-01 про надання послуг, укладеного 19.10.2021 між ТОВ «МОБІЗОН» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС»; додатком № 1 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додатком № 2 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додатком № 3 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додатком № 4 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021; додатком № 5 до Договору про надання послуг № 191021-01 від 19.10.2021 (а. с. 100-108). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір надання грошових коштів у позику № 5805591024 від 24.10.2024 було укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина 5 статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного договору надання грошових коштів у позику № 5805591024 від 24.10.2024 року, підписаний 24.10.2024 о 16:35 позичальником [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8856. Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору надання грошових коштів у позику № 5805591024 від 24.10.2024, в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості за договором позики № 5805591024 від 24.10.2024, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за договором позики № 5805591024 від 24.10.2024 станом на 08.04.2025 становить 18 620,00 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7 000,00 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 24.10.2024 по 08.04.2025 у розмірі 11 620,00 гривень, (а. с. 51). Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору надання грошових коштів у позику № 5805591024 від 24.10.2024, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та його неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 5805591024 від 24.10.2024 року в сумі 18 620,00 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7 000,00 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 24.10.2024 по 08.04.2025 у розмірі 11 620,00 гривень. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved