Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У лютому 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року у розмірі 52 650 грн., що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 13 000 грн., суми заборгованості за відсотками - 39 650 грн.; за Договором позики №78254236 від 20 березня 2023 року у розмірі 31 905 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 9 000 грн., суми заборгованості за відсотками 22 905 грн., та сплачений судовий збір 3 028 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою укладено Договір про надання фінансового кредиту №13247-12/2022. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх борових зобов`язань перед ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» було укладено договір факторингу №30082023/1, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року. Також, 20 березня 2023 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачкою укладено Договір позики №78254236. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх борових зобов`язань перед ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» право грошової вимоги за Договір позики №78254236 від 20 березня 2023 року. У червні 2024 року відповідачкою було подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивачем не надано доказів надання кредитних коштів та їх отримання відповідачкою. Крім того ще до укладення зазначених договорів вона змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу 05 березня 2022 року. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з підстав викладених у позові. Відповідачка надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченні на позов. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. 12 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою укладено Договір про надання фінансового кредиту №13247-12/2022, який підписано електронним підписом відповідачки відтвореним шляхом використання відповідачкою одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний телефон відповідачки, що підтверджується п.7 Договору про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року. Згідно з п.1.1 Договору про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надає відповідачці фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року. Відповідно до п.п.2.3 п.2 Договору про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року обчислення строку користування кредитом, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту відповідачці (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний відповідачкою)до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»)включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості на кредитом. Згідно з п.п.1.6 п.1 Договору про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на офіційному сайті ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». Приймаючи умови Договору про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року відповідачка підтверджує, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю їх розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641,644 ЦК України на укладення Договору про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року та визначать умови і порядок кредитування, права і обов`язки сторін та іншу інформацію необхідну для укладення договору. 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30082023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №30082023 від 30 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року у розмірі 52 650 грн., що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 13 000 грн., суми заборгованості за відсотками - 39 650 грн. Крім того, 20 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики №78254236, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9 000 грн. строком на 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на добу. Відповідно до п. 1 Договору позики №78254236 від 20 березня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати відповідачці у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки, а відповідачка у свою чергу зобов`язується повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» таку є суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 20 Договору позики №78254236 від 20 березня 2023 року, договір укладено у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електрону комерцію». Відповідно до п. 24 Договору позики №78254236 від 20 березня 2023 року, вказаний договір укладено на взаємовигідних умовах на принципах ст. ст. 6, 627 ЦПК України. 14 червня 2021 року на підставі Договору факторингу №14/06/21 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Витягу Реєстру боржників №10 від 21 вересня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за Договором позики №78254236 від 20 березня 2023 року у розмірі 31 905 грн. У зв`язку з вказаним, задля отримання беззаперечних доказів про перерахування первісними кредиторами коштів за Договором про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року та Договором позики №78254236 від 20 березня 2023 року, судом за клопотанням представника позивача винесено ухвалу про витребування з банківської установи доказів про отримання відповідачкою кредитних коштів. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 205, 207 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять уме (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України). Ст. 6 та 627 ЦК України, визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов Договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягла згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо (форми договору не встановлені законом. якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій Формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України та може мати електронну форму. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колеги суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі №401/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Укладення електронного кредитного договору в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», є таким, що укладений у письмовій формі, відповідні правові висновки/позиції викладені в Постановах ВСУ, а саме: від 12.01.2021 р. по справі 524/5556/19; від 07.10.2020 р. по справі № 127/33824/19; від 09.09.2020 р. по справі № 732/670/19; від 28.04.2021 р, у справі № 234/8079/20. Дані правові позиції є усталеною практикою щодо електронних договорів. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. З ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», - електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним, правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України, ст. 36 ГПК України та ст. 79 КАСУ. Згідно з ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. б ст. 11. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнанню правочину нікчемним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідній особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт )може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», - якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з п. 1 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», - кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Вищевказана процедура укладення кредитного договору в електронній формі підтверджується практикою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного в справі №757/40395/20 (провадження №61-16059св21), а саме: «без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний догоСп між позивачкою та відповідачем не був би укладений». Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20) аналогічне рішення, а саме: «Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скати». Ще однією аналогічною практикою суду підтверджується вищевикладене Верховний Суд у складі колеги суддів Касаційного адміністративного суду 09 лютого 2023 року по справі № 640/7029/19 «Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, договори позики між позичальниками та позикодавцем не були б укладеними.» Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61- 7203св20), від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20), від 28.04.2021 у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження №61- 18967св20), від 18.06.2021 у справі №234/8079/20 (провадження №61-2904св21), від 12.08.2022 у справі №234/7297/20 (провадження N 61-11504св21). Чинним законодавством України передбачена обов`язковість виконання зобов`язань та виконання їх належним чином (ст. ст.526, 527, 530, 629 ЦК України). Крім того, передбачено, що у відносинах кредитора із позичальником, кредитор повинен надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Відповідно до ч. ст. 530 ЦК України, - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За приписами ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Факт укладення договору сторонами нерозривно пов`язаний з фактом досягнення згоди сторін в належній формі з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, - договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст. ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України, - зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На момент укладення зазначених вище Договорів у Кредитора не було обов`язку вказувати в кредитному договорі реквізити картки Позичальника для отримання кредитних коштів. Тільки відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 18 жовтня 2023 року № 131, було внесено зміни до Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ щодо надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит). Ці зміни набули чинності 21 жовтня 2023 року. Згідно з оновленими вимогами, кредитні договори повинні містити інформацію про реквізити рахунку або іншого способу отримання кредитних коштів позичальником. Це включає зазначення номера банківської картки позичальника у форматі маскованого номера (перші шість та останні чотири цифри картки). Таким чином, лише укладені після 21 жовтня 2023 року кредитні договори мають містити маскований номер картки позичальника відповідно до зазначеної постанови НБУ. Судом витребувано виписку по рахункам відповідачки та підтверджено факт зарахування 12 грудня 2022 року кредитних коштів у сумі 13\~000 грн. на карту відповідачки, та 20 березня 2023 року кредитних коштів у сумі 9\~000 грн. на карту відповідачки, що підтверджує волевиявлення відповідачки на укладення кредитних договорів, оскільки факт отримання відповідачкою як позивальником коштів підтверджує і її наміри на укладення кредитних договорів, так як після отримання коштів відповідачка як позичальник мала право відмовитись від кредитів та повернути кошти, що позбавило б відповідачку обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом. Разом з тим суд враховує той факт, що кредитні кошти були зараховані на різні рахунки, що вже були відкриті на ім`я відповідачки. З виписок по рахункам чітко вбачається, одразу після зарахування коштів на рахунки відповідачки вона почала витрачати ці кошти, що свідчить про намір на укладення вказаних договорів. Суд враховує доводи відповідачки про те, що на момент укладення вказаних Договорів вона мала інше прізвище, однак відповідачкою на надано доказів коли саме вона здійснила обмін паспорту у зв`язку з одруженням та зміною прізвища, враховуючи початок повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року та особливий режим роботи всіх організацій з вказаної дати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ЦК України, - Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Також слід зазначити, що Реєстр боржників до Договорів факторингу містить персональні дані інших боржників, які не стосуються даного судового спору, у зв`язку з чим позивачем надано витяг з реєстру боржників, оформлений відповідно до вимог підпункту 12 пункту 10 розділу II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року за N 1000/5. Враховуючи викладене вище, позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги, а твердження відповідача щодо не доведення позивачем факту переходу права грошової вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Разом з тим, незгода відповідача з укладеними Договорами факторингу не має вирішального значення при розгляді даної справи в силу презумпції правомірності правочину та за відсутності доказів оскарження відповідачем відповідного правочину. Відповідно до п.1 ч. І ст.512 ЦК України, - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2- 383/2010 (провадження N 14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З матеріалів справи вбачається, що позичальник кредитні кошти отримала, користувалася цими коштами, що підтверджується наданими виписками по особовому рахунку, всупереч умов договору позичені на відповідних умовах кошти не повернула, як і не надала доказів відсутності заборгованості за отриманими кредитними коштами, чим порушив права та законні інтереси позивача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За правилами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як передбачено ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів складає 84\~555 грн. та включає в себе заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №13247-12/2022 від 12 грудня 2022 року у розмірі 52 650 грн., що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 13 000 грн., суми заборгованості за відсотками - 39 650 грн.; та Договором позики №78254236 від 20 березня 2023 року у розмірі 31 905 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 9 000 грн., суми заборгованості за відсотками 22 905 грн. Відповідачкою не надано суду доказів на спростування відсутності заборгованості у зазначеному розмірі чи неправомірності вказаних вище Договорів чи Договорів Факторингу. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» суму заборгованості у загальному розмірі 84\~555 грн. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 3 028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved