Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 21.03.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачам надані послуги з постачання теплової енергії в квартиру [ADDRESS] , за період з 01.01.2022 по 01.03.2025 існує заборгованість в розмірі 59200,64 грн. Також вважає, що відповідачі мають сплатити індекс інфляції та 3 відсотки річних. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідачів 66530,85 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ковжога О.І. 20.06.2025 особисто отримав матеріали позовної заяви. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленим про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, з клопотаннями до суду не зверталися. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи 552/374/25, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.01.2022 по 01.03.2025 надавав послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги за вказаний період, що є предметом судового розгляду, не вносилася, заборгованість за вказаний період існує в розмірі 59200,64 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрували своє постійне місце проживання за вказаною адресою в [ADDRESS] , отже є споживачами послуг, які надаються позивачем, за вказаною адресою. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до відповідачів про стягнення заборгованості заявлено обґрунтовано. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. З відповідачів\~ \~ \~підлягає стягненню\~на користь\~Полтавського обласного\~комунального виробничого\~ підприємства\~теплового господарства\~"Полтаватеплоенерго"\~заборгованість за\~отримані послуги\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за період\~з 01.01.2022\~ по\~01.03.2025\~ в розмірі 59200,64 грн, індекс інфляції 5905,98 грн, 3 % річних в сумі 1424,23 грн, всього 66530 грн 85 коп. Посилання відповідача [PERSON] в поданій до суду заяві про скасування судового наказу на ту обставину, що включений до Єдиного Державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, але ці обставини були проігноровані позивачем, не заслуговують на увагу. Натоміть, як встановлено судом наданим розрахунком заборгованості, в період з 01.01.2022 по грудень 2022 року позивач враховував суми пільг, надані відповідачу. Станом на час вирішення справи судом, в Україна діє монетизація пільг на оплату житлово-комунальних послуг, тобто замість отримання знижок безпосередньо на комунальні рахунки, пільговики можуть отримувати кошти готівкою або на банківський рахунок для самостійної оплати послуг.\~ Дослідженими в справі доказами, зокрема, наданими відповідачем, судом встановлено, що [PERSON] органами Пенсійного фонду України станом на лютий 2025 року з вересня 2023 року нарахована сума пільги в розмірі 2346,41 грн, яка, як встановлено судом, відповідачем всупереч норм законодавства не була направлена на сплату отриманих комунальних послуг. [PERSON] , будучи пільговиком, зобов`язаний самостійно сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при звернення до суду з позовом було сплачено суму судового збору в розмірі 3028 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, звільнений від сплати судового збору. Тому суд приходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3028 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved