Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 6854510. 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників №6 від 21.08.2024 року до Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 28916 грн. 00 коп., з яких: 10100,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13766,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 5050 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 6854510 від 30.01.2024 року у розмірі 28916 грн. 00 коп. 27.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1465690. 14.10.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14102024, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників додатку №1 до Договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 180000 грн. 00 коп., з яких: 25000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 142500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 12500 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 1465690 від 27.02.2024 року у розмірі 180000 грн. 00 коп. 30.01.2024 року між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 79567675. 13.03.2024 року між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 2493185. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників №27 від 19.07.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29736 грн. 58 коп., з яких: 4735,83 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25000,75 грн. сума заборгованості за відсотками. А відповідно до Реєстру боржників №29 від 19.08.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14000 грн. 00 коп., з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 79567675 від 30.01.2024 року у розмірі 29736 грн. 58 коп. та за договором позики № 2493185 від 13.03.2024 року у розмірі 14000 грн. 00 коп. 10.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №15801-03/2024. 03.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №04643-04/2024. 20.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників від 20.08.2024 року до Договору факторингу №20082024 від 20.08.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №15801-03/24 в сумі 16000,00 грн., з яких: 4000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн. сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором №04643-04/2024 в сумі 12000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 15801-03/2024 у розмірі 16000 грн. 00 коп. та за кредитним договором № 04643-04/2024 у розмірі 12000 грн. 00 коп. Ухвалою від 31 березня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 22 квітня 2025 року від представника відповідача адвоката Шелудько О.О. до суду надійшов відзив. У відзиві відповідач позовні вимоги не визнає. Свої заперечення щодо договору №6854510 обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору; право вимоги не перейшло до позивача в зв`язку з тим, що договір факторингу між ТОВ «ФК «ЄАПБ» то ТОВ «МАНІФОЮ» укладено раніше, ніж договір позики. Заперечення щодо договору №1465690 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» відповідач обґрунтовує тим, що до позивача не перейшло право вимоги, оскільки в матеріалах справи відсутній підписаний сторонами реєстр боржників. Крім того, зазначає, що відсотки за користування кредитом були нараховані за межами строку кредитування відтак вважає, що у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 21.02.2025 року, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вимогу про стягнення заборгованості за пенею теж вважає безпідставною. Щодо договору позики №2493185 відповідач зазначає, що відсотки за користування кредитом були нараховані за межами строку кредитування, відтак вважає, що у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 13.04.2024 року, слід відмовити. Також зазначає, що до позивача не перейшло належним чином право вимоги, оскільки договір факторингу було укладено раніше, ніж договір позики. Щодо договору позики №79567675 відповідач зазначає, що відсотки за користування позикою нараховані понад визначений строк кредитування, відтак вважає, що у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 29.02.2024 року, слід відмовити. Також зазначає, в матеріалах справи відсутні належні докази що підтверджують перерахування коштів відповідачу. Заперечення щодо вимог за договором №15801-03/2024 відповідач обґрунтовує тим, що до позивача не перейшло належним чином право вимоги, оскільки матеріали справи не містять підписаного реєстру боржників, також зазначає, що відсутні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору. А також відсотки за користування кредитом нараховані за межами строку кредитування, відтак вважає, що у задоволенні вимог в частині нарахування відсотків за користування кредитом починаючи з 08.07.2024 року слід відмовити. Щодо кредитного договору №04643-04/2024 відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній підписаний сторонами реєстр боржників, відтак вважає, що відсутні підстави вважати, що до позивача перейшло право вимоги, також зазначає, що відсутні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу та відсотки нараховані за межами строку кредитування, в зв`язку з чим вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення відсотків слід відмовити. У підсумку просив у задоволенні позову відмовити. 07.05.2025 року позивачем було подано клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просив витребувати з АТ КБ «ПриватБанк» та з АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: інформацію щодо підтвердження факту випуску банківських карток на ім`я [PERSON] та виписки про рух коштів по рахунках, відкритих для обслуговування даних карток. Ухвалою суду від 26.05.2025 року вказане клопотання задоволено. На виконання ухвали від АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом докази. 07.05.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначає, що для укладення кредитних договорів в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Кредитні договори були укладені з позичальником в електронному вигляді і застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавці надсилали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Вказує, що жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договорів чи про зарахування та розподілення сплачених коштів відповідачем висловлено не було. Вважає, що всі наведені твердження представника відповідача як і сам відзив в цілому являються викладенням суб`єктивних міркувань сторони відповідача щодо даної цивільної справи та намаганням уникнути відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань. 26.05.2025 року від представника відповідача адвоката Шелудько О.О. до суду надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що саме [PERSON] було отримано будь-яким способом та застосовано одноразові ідентифікатори для укладення кредитних договорів. Представником відповідача також викладено заперечення щодо нарахування відсотків за кредитними договорами. Просила відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу. В підготовчому засіданні 26.05.2025 року представник відповідача, яка приймала участь в режимі відеоконференції, позов не визнала. 18 липня 2025 року від представника відповідача адвоката Шелудько О.О. до суду надійшли додаткові пояснення, в яких вона навела розрахунки заборгованості за спірними кредитними договорами, просила позов задовольнити частково та проводити засідання без участі сторони відповідача, а саме без участі [PERSON] та його представника адвоката Шелудько О.О. Ухвалою суду від 18 липня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання 18.08.2025 року представник позивача не з`явився, у відзиві просив проводити судові засідання за відсутності представника позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Щодо\~Договору позики № 6854510: 30.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 6854510 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором t34375, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати відповідачу позику в розмірі 10100,00 грн. на строк 80 днів до 19.04.2024 року зі сплатою відсотків згідно умов договору. 08.03.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Додаткву угоду №1 до договору позики № 6854510 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором v47009, відповідно до якої сторони погодили продовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою до 27.05.2024 року. 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 21.08.2024 року укладено додаткову угоду №7 до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка є невід`ємною частиною договору. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників № 6 від 21.08.2024 року за Договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1758. Згідно витягу з Реєстру боржників (сформованого представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» 21.02.2025 року) №6 до Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 6854510 в сумі 28916 грн. 00 коп., з яких: 10100,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13766,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 5050 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Щодо\~Договору № 1465690 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний»: 27.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №1465690 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т084, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати відповідачу позику в розмірі 25000,00 грн. на строк 360 днів, під розмір процентної ставки 2,50 %, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. 14.10.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14102024 відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржник до Договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1465690 від 27.02.2024 року в сумі 180000 грн. 00 коп., з яких: 25000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 142500,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 12500,00 грн. сума заборгованості за пенею. Щодо\~Договору позики № 79567675: 30.01.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 79567675 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 60107, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати відповідачу позику в розмірі 11300,00 грн. на строк 30 днів, під розмір процентної ставки (базової)/день 2,5%. Згідно п. 4 вказаного договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного Договором/додатковими угодами. Орієнтовна реальна річна процентна ставка\~114432,08 %, орієнтовна загальна вартість позики\~19775,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 19.07.2024 року укладено додаткову угоду №31 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка є невід`ємною частиною до договору, положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстрів боржників №27 від 19.07.2024 року. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 року за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №27 від 19.07.2024 року. Згідно Реєстру боржників №27 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 79567675 від 30.01.2024 року в сумі 29736 грн. 58 коп., з яких: 4735,83 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25000,75 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо\~Договору позики № 2493185: 13.03.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 2493185 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 60gm2o, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати відповідачу позику в розмірі 3500,00 грн. на строк 30 днів, під розмір процентної ставки 2,50 %. Згідно п. 4 вказаного договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного Договором/додатковими угодами. Орієнтовна реальна річна процентна ставка\~90465,53 %, орієнтовна загальна вартість позики\~6125,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 28.07.2021 року Додатковою угодою № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» дійшли згоди внести зміни до п. 1.3. Договору та викласти його у новій редакції, а саме: «1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором, про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства». 13.06.2022 року Додатковою угодою № 7 до Договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» домовились викласти пункт 9.1 Договору у новій редакції, а саме: «9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». 19.08.2024 року укладено додаткову угоду №34 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка є невід`ємною частиною договору, положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстрів боржників №29 від 19.08.2024 року та №30 від 19.08.2024 року. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників № 29 від 19.08.2024 року за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №29. Згідно Реєстру боржників №29 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 2493185 від 13.03.2024 року в сумі 14000 грн. 00 коп., з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо\~Договорів про надання фінансових кредитів №15801-03/2024 та №04643-04/2024: 10.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 15801-03/2024 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8535, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. на строк 120 днів, під розмір процентної ставки 2,50% в день у межах строку кредитування. За цим договором кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] хх-хххх-8208. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту за реквізитами. Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 15801-03/2024 містить графік платежів за вказаним договором, який також підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8535. 03.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 04643-04/2024 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3839, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн. на строк 120 днів, під розмір процентної ставки 2,50% в день у межах строку кредитування. За цим договором кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки №4149-49хх-хххх-8208. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту за реквізитами. Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 04643-04/2024 містить графік платежів за вказаним договором, який також підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3839. 20.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №20082024 від 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 15801-03/2024 в сумі 16000 грн. 00 коп., з яких: 4000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн. сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 04643-04/2024 в сумі 12000 грн. 00 коп., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 90000,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1ст.638 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга\~статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73\~ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). У постанові Верховного Суду від 30 грудня 2020 року у справі № 905/1084/16 викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам". Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі №910/19199/21 ). З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійсними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13). За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанова Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17). Позивачем, на підтвердження переходу прав вимоги до [PERSON] за договором позики №6854510 від 30.01.2024 року, надано копію договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ», а також додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, укладену 21.08.2024 року, яка містить не завершені речення та пусті стрічки, зокрема відсутня загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру божників №6 від 21.08.2024 року та сума грошових коштів, яку в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №6 Фактор сплачує Клієнтові. В наданому позивачем акті прийому-передачі реєстру боржників №6 від 21.08.2024 року за договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року також наявні незавершені речення та пусті стрічки, зокрема відсутні відомості про загальну суму заборгованості. Тож суд вважає, що зазначені докази є неналежними, так як надані суду не в повному обсязі. Судом також встановлено, що правовідносини за договором позики №6854510 від 30 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем виникли 30.01.2024 року, тобто пізніше ніж було укладено договір факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Витяг з Реєстру прав вимоги, в якому зазначено відповідача, складено 21.08.2024 року, тобто більш ніж через сім місяців після укладення договору факторингу, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «МАНІФОЮ» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за зазначеним вище договором позики. Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). На момент укладення між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року боргові зобов`язання [PERSON] за договором позики №6854510 від 30.01.2024 року ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договорів факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» на підставі договору факторингу від 11.01.2024 року. Отже, між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» на час укладення Договору факторингу 11.01.2024 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і звісно, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача [PERSON] , які виникли після укладення цього договору. На підтвердження переходу прав вимоги до [PERSON] за договорами позики №79567675 від 30.01.2024 року та №2493185 від 13.03.2024 року, позивачем надано копію договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ». Також позивачем надано додаткову угоду № 34 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021 року, укладену 19.08.2024 року, яка містить не завершені речення та пусті стрічки, зокрема відсутня сума прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру божників №29 та №30 від 19.08.2024 року та сума грошових коштів, яку в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №29 та №30 Фактор сплачує Клієнтові та додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021 року, укладену 19.07.2024 року, яка також містить не завершені речення та пусті стрічки, зокрема відсутня сума прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру божників №27 та сума грошових коштів, яку в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №27 Фактор сплачує Клієнтові. В наданих позивачем актах прийому-передачі реєстру боржників №27 від 19.07.2024 року та №29 від 19.08.2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року також наявні незавершені речення та пусті стрічки, зокрема відсутні відомості про кількість боржників та загальну суму заборгованості. Тож суд вважає, що зазначені докази є неналежними, так як надані суду не в повному обсязі. Судом також встановлено, що правовідносини за договорами №79567675 від 30.01.2024 року та №2493185 від 13.03.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем виникли 30.01.2024 року та 13.03.2024 року відповідно, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Реєстру прав вимоги, в яких зазначено відповідача, складено 19.07.2024 року та 19.08.2024 року, тобто більш ніж через три роки після укладення договору факторингу, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за зазначеними вище договорами позики. На момент укладення між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року боргові зобов`язання [PERSON] за договорами позики №79567675 від 30.01.2024 року та №2493185 від 13.03.2024 року ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договорів факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року. Отже, між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» на час укладення Договору факторингу 14.06.2021 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і звісно, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача [PERSON] , які виникли після укладення цього договору. Суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Отже, позивачем не доведено належними та достовірними доказами факту переходу до нього права вимоги до відповідача за договорами позики №6854510 від 30.01.2024 року, №79567675 від 30.01.2024 року та №2493185 від 13.03.2024 року. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про стягнення заборгованості за договорами позики №6854510 від 30.01.2024 року, №79567675 від 30.01.2024 року та №2493185 від 13.03.2024 року. Щодо договору №1465690 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 27.02.2024 року, укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в цій частині виходячи з наступного. Як встановлено судом, договір було підписано одноразовим ідентифікатором Т084. Пунктом 9.6. договору передбачено, що договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі стороною товариства електронним підписом в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Згідно п.9.8. договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1,2, 4, 5 ст.7 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Згідно 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 25000,00 грн підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», що надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, з якого встановлено, що 27.02.2024 року було успішно перераховано кошти від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на платіжну картку [NUMBER] . Із відповіді АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-7509 від 11.07.2025 року встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Отже, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 180000,00 грн., яку позивач як новий кредитор просить стягнути на свою користь. Щодо договорів про надання фінансового кредиту №15801-03/2024 від 10.03.2024 року та №04643-04/2024 від 03.04.2024 року суд дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, зазначені договори підписані відповідачем електронними підписами W8535 та W3839 відповідно. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 договорів, кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49хх-хххх-8208 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Підписанням Кредитних договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства розміщених на Веб-сайті товариства (п.7.6. Договору). Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4000,00 грн та 3000,00 грн за договорами про надання фінансового кредиту №15801-03/2024 від 10.03.2024 року та №04643-04/2024 від 03.04.2024 року підтверджується листами №3466_250130165218 від 30.01.2025 року та №3466_250130165219 від 30.01.2025 року ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», яке надає послуги з переказу коштів, про те, що 10.03.2024 року та 03.04.2024 року на карту № [NUMBER] зараховано 4000,00 грн. та 3000,00 грн відповідно. Із відповіді КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250624/99948-БТ від 30.06.2025 року встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Із виписок, наданих КБ «ПриватБанк», також встановлено, що на зазначену картку 10.03.2024 року та 03.04.2024 року зараховано перекази в розмірі 4000,00 грн. та 3000,00 грн. відповідно. Отже, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання за Договорами виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договорами належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 16000,00 грн. та 12000,00 грн. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором зумовило звернення позивача, як нового кредитора, до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в цій частині. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того відповідачем заявлено клопотання про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи відповідачем надано: - договір про надання правової допомоги від 18.04.2025 року, укладений між відповідачем та адвокатом Шелудько О.О.; - акт здачі-прийняття наданих послуг від 21.04.2025 року, згідно якого адвокатом Шелудько О.О. надано, а відповідачем отримано правову допомогу, зокрема складання відзиву на позовну заяву на суму 6000,00 грн.; - акт здачі-прийняття наданих послуг від 22.05.2025 року, згідно якого адвокатом Шелудько О.О. надано, а відповідачем отримано правову допомогу, зокрема складання додаткових пояснень по справі на суму 6000,00 грн.; - квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 21.04.2025 року та від 22.05.2025 року, згідно яких відповідачем здійснено оплату за надані послуги на загальну суму 12000,00 грн. Проаналізувавши надані представником позивача документи на надання правничої допомоги, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial