Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників розгляду Заявниця просить встановити факт батьківства, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження дитини щодо батька. Свої вимоги мотивує тим, що 24.02.2009 вона познайомилась з [PERSON] , після чого у них виникли відносини. Вони періодично зустрічались та проводили час разом. [INFO] у них народився син - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, однак при житті останній ніколи не заперечував та не піддавав сумніву свого батьківства щодо [PERSON] . Після смерті [PERSON] 20.03.2025 вона звернулася до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. щодо оформлення спадкових прав на майно [PERSON] та отримала лист-роз`яснення № 183/01-16 від 20.03.2025, де було повідомлено, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , а отже нотаріусом не може бути видане свідоцтво про право на спадщину після померлого. Представник заявниці [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вимоги підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому не заперечував проти задоволення вимог. Заінтересована особа - [PERSON] надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому не заперечувала проти задоволення вимог. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи - [INFO] ) про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, письмових пояснень не надав. Процесуальні рішення 21.05.2025р. ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в судовому засіданні на 26.06.2025 о 15-00 год. В судовому засіданні оголошено перерву для залучення в якості заінтересовані особи: [NUMBER] прикордонний загін ( [INFO] ) та виклику свідків на 15-00 год. 13.08.2025. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановив, що заявниця [PERSON] , має сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00042941063 від 29.12.2023р. у відомостях про батька [PERSON] , [INFO] , зазначено « [PERSON] ». Також суд встановив, що заявниця перебувала в особистих сімейних стосунках без реєстрації шлюбу з [PERSON] . За цей час у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості у актовий запис про народження дитини внесені за заявою матері, заявниці по справі. По батькові дитина зазначена « [PERSON] », що відповідає імені [PERSON] . Ім`я та по-батькові батька дитини записаного за заявою матері у актових записах співпадає з іменем та по-батькові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.07.2024 Садівською сільською радою Сумського району Сумської області. Із копій скриншотів банківських квитанцій вбачається, що [PERSON] перераховував заявниці кошти. Зокрема 18.03.2023 перемахував 5\~000 грн., 17.01.2024 8\~000 грн., 20.03.2024 - 5\~000 грн., 11.12.2022 3 500 грн. Свідок [PERSON] , мати заявниці, пояснила, що її дочка, заявниця по справі мала особисті стосунки з [PERSON] . У них народився син [PERSON] , який є її онуком. Прожила дочка разом з [PERSON] не довго та їх сім`я розпалася через різні погляди на життя. Стосунки між ними залишилися добрі. Батько дуже уважно ставився до [PERSON] , допомагав з навчанням, приймав участь у вихованні. Свідок [PERSON] , співмешканець [PERSON] , дав покази аналогічні показам останньої. Також вказав, що [PERSON] визнавав [PERSON] за сина. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] ставилися до [PERSON] як до онука. Заявниця надала до суду фотознімки, які містять зображення [PERSON] \~разом із\~сином [PERSON] ,\~що підтверджує\~факт родинних\~відносин,\~крім того\~фото також вказують на те, що [PERSON] сприймає [PERSON] , як близьку людину, обіймається, посміхається тощо. Із листа роз`яснення № 183/01-16 від 20.03.2025 вбачається, що після смерті [PERSON] 20.03.2025р. заявниця звернулася до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. щодо оформлення спадкових прав на майно [PERSON] , нотаріусом було повідомлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , не є батьком [PERSON] , а отже останнім не може бути видане свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч.ч. 1 , 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України, передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Також за ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Тобто передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Згідно роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» слідує, що справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статті 135 СК України. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 543/738/16 зазначено, що «доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги». При вирішенні питання про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Зі змісту вказаних норм випливає, що факт батьківства може бути встановлений в судовому порядку навіть після смерті батька, якщо відомості про нього внесені за заявою матері. Встановлення факту батьківства відповідає інтересам дітей та сприяє реалізації та захисту їх прав. З наведених вище доказів у сукупності послідовно та логічно підтверджується, що заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Їх союз чоловіка і жінки притаманний традиційному розумінню сім`ї визначеному ст. 3 СК України. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , якого [PERSON] за життя визнавав своїм, опікувався ним та надавав матеріальну допомогу. По батькові син [PERSON] записаний, як « [PERSON] », що відповідає імені [PERSON] . Ім`я та по-батькові батька дитини записаного за заявою матері у актовому записі співпадає з іменем та по-батькові [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного і відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин, що необхідно заявниці для отримання спадщини.

Outcome: approved