Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ Фінансова компанія "Віва Капітал звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором №\~1417236196160 від 20.06.2024 у розмірі 31380,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. та витрати на витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10600 грн. Позов обґрунтовано тим, що 20.06.2024 між ТОВ ФК "Віва Капітал та [PERSON] в електронній формі укладено договір, згідно якого остання отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 7500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 531,32% до 540,20 % (1,036% в день в перші 20 днів, 1,48 % в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов`язань за договором щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 12.05.2025 утворилась заборгованість у розмірі 31380,00 грн, які складаються з 7500 грн. за основним зобов`язанням, 8880 грн. за процентами та 15000,00 штрафу. \~ \~ \~ \~04.06.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутність, вказавши про відсутність заперечень щодо винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. У визначений їй строк відзиву на позов, будь яких клопотань до суду не подала. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280\~ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20.06.2024 між ТОВ "ФК "Віва Капітал" та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у кредит продукту "Старт" № 1417236196160. Відповідно до умов вказаного договору відповідачці надано кредит у сумі 7500,00 грн. строком на 120 днів з 20.06.2024 по 18.10.2024, тип процентної ставки фіксована. Згідно п. 1.4.1. договору дисконтна процентна ставка становить 1,036% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується не більше перших 20 днів користування кредитом, з першого по 20 день включно. Відповідно до п. 1.4.2. договору базова процентна ставка складає 1,48% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (зворот а.с. 4-11). 20.06.2024 сторонами підписано паспорт кредиту та графік платежів (а.с. 14-15, 12 відповідно). Відповідно до довідки, виданої ТОВ «ФК «Контрактовий дім» 01.04.2025 №\~7/8893, 20.06.2024 13:16 на платіжну картку [NUMBER] проведено успішну транзакцію на суму 7500,00 грн. (а.с. 16). Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № 1417236196160 від 20.06.2024 із врахуванням частково внесених платежів за договором, заборгованість [PERSON] складає 31380,00 грн, з яких: 7500 грн. - за тілом кредиту, 8880,00 грн - за відсотками, та штраф у розмірі 15000 грн. (а.с. 23-24). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення її зобов`язання, тому суд доходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь ТОВ ФК Віва Капітал заборгованості за тілом кредиту в сумі 7500,00 грн, отже в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо нарахування відсотків за договором,\~то суд\~дійшов наступних\~висновків. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно п. 11 ч. 1 ст.1 ЗУ "Про споживче кредитування" (далі - Закон № 1734-VIII) споживчий кредит (кредит) - це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до спірного договору кредит грошові кошти в національній валюті України (гривні), що надаються без конкретної споживчої мети. Отже до вказаних правовідносин застосовуються вимоги Закону № 1734-VIII, яким визначаються загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №\~3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ст. 8 Закону №\~1734-VIII, та доповнено вказану статтю ч. 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Договір про надання грошових коштів у кредит №1417236196160 між ТОВ "ФК "Віва Капітал" та [PERSON] укладено 20.06.2024, тобто після внесення зазначених змін до Закону № 1734-VIII, отже розмір процентної ставки за вказаним договором не може бути більшим ніж 1 %. При цьому\~суд бере\~до уваги,\~що відповідно\~до п.\~17\~Розділу ІV\~"Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~ЗУ №\~1734-VIII\~тимчасово,\~протягом 240\~днів з\~дня набрання\~чинності ЗУ\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг",\~установлено,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки\~не може\~перевищувати: протягом\~перших 120\~днів -\~2,5\~%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Водночас за одночасної чинності двох різних норм закону, які регулюють одні й ті самі правовідносини, враховуючи, що спірний договір укладено після набрання чинності змін до ЗУ № 1734-VIII, суд застосовує найбільш сприятливу для особи норму, з огляду на принцип верховенства права та ст. 3 Конституції України, відповідно до якої утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. За таких обставин судом встановлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за договором №1417236196160. Відповідачка, враховуючи вимоги ЗУ № 1734-VIII, за\~вказаним договором\~мала сплатити\~9000\~грн.\~процентів за\~користування кредитом (7500/100х1х120) грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою добровільно на виконання умов договору сплачено 3774,00 грн., які позивач зарахував на погашення заборгованості за відсотками. З урахуванням викладеного з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за відсотками у сумі 5226,00 грн. Щодо стягнення суми штрафу, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами 1,\~2\~ст.\~551\~ЦК України\~визначено,\~що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Договором № 1417236196160 від 20.06.2024 передбачено, що у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної плати позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу у порядку визначеному договором. Водночас, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває донині. Таким чином, ураховуючи, що позивачем нараховано штраф за невиконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні підстави для його стягнення з відповідачки. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3028 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10600 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10600 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа Схід/Захід Альянс Лімітед проти України, заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 40,55 %, тому з відповідачки на користь ТОВ ФК "Віва Капітал підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1227,85 грн (3028 грн * 40,55 %). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial