Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник-адвокат Станкович Євгенія Василівна звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, зміну розміру стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, який наразі на стадії розірвання (справа № 306/2590/23). Від спільного перебування в шлюбі мають трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування доводів вказує, що 01.05.2024 року на підставі заяви відповідача від 06.11.2023 року про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, Свалявським районним судом Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання всіх трьох дітей в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обгрунтування доводів вказує, що на той час діти дійсно проживали разом з відповідачем [PERSON] , яка виїхала закордон і забрала дітей з собою, без відому позивача. Однак син [PERSON] , [INFO] виявив бажання повернутися в Україну і проживати разом з позивачем (батьком). Починаючи з січня місяця 2024 року дитина [PERSON] проживає разом [PERSON] та навчається у 9 класі Сасівської гімназії Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. За період навчання дитини [PERSON] , [INFO] від 31.01.2024 року по 14.06.2024 року мати [PERSON] у освітній заклад не з`являлася та участі у навчанні дитини не брала. Всі питання щодо витрат на утримання сина [PERSON] позивач вирішує і несе самостійно, син [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем, а тому змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Просить суд припинити виконання судового наказу (справа № 306/3018/23, провадження № 2-н/306/18/24) Свалявського районного суду Закарпатської області від 01.05.2024 року в частині стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; змінити спосіб стягнення аліментів визначений судовим наказом Свалявського районного суду Закарпатської області від 01.05.2024 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; відкликати судовий наказ, виданий Свалявським районним судом Закарпатської області від 01.05.2024 року; стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Суд своєю ухвалою від 03.07.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. 24.02.2025 року представник позивача-адвокат Станкович Євгенія Василівна, яка діє в інтересах [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмета позову, у якій просить: припинити стягнення аліментів із [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 01.05.2024 року Свалявським районним судом Закарпатської області у справі №306/3018/23 на користь [PERSON] на утримання дітей; змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу, виданого 01.05.2024 року Свалявським районним судом Закарпатської області у справі № 306/3018/23 на утримання дітей доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , з частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; визнати судовий наказ, виданий 01.05.2024 року Свалявським районним судом Закарпатської області у справі № 306/3018/23 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття таким, що не підлягає виконанню та відкликати такий; стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] судовий збір. Розгляд справи призначено на 10:30 годину 07.08.2025 року. Представник-адвокат Станкович Євгенія Василівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] (ордер на надання правничої допомоги серії АО №1150226 від 11.11.2024 року) подала до суду заяву (вх.№8831) про розгляд справи у відсутності позивчаа та його представника. Змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у заяві про зміну позову (вх.№1478) та на підставі наявних у справі доказів. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подала. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою "адресат відсутній" (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судового повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним»). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання нею відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник-адвокат Русин Юрій Ілліч, який діє в інтересах відповідача [PERSON] (угода про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.11.2023 року, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №21/733) відзив щодо позову не подав. Заперечень, що спростовують заявлені змінені позовні вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить заочний розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.) Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В частині позовної вимоги щодо припинення стягнення аліментів із [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу, зміни розміру аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу та визнання судового наказу про стягнення із [PERSON] аліментів таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає таке. Суд встановив, що згідно судового наказу Свалявського районного суду Закарпатської області від 01.05.2024 року (на підставі заяви [PERSON] (відповідача) від 06.11.2023 року про видачу судового наказу) стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (правова позиція ВС у постанові від 28.09.2022 року, справа № 686/18140/21, провадження № 61-6611св22). Позивач просить суд, припинити стягнення з нього аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 01.05.2024 року Свалявським районним судом Закарпатської області у справі №306/3018/23 на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу, виданого 01.05.2024 року Свалявським районним судом Закарпатської області на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] з частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, поскільки дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Стаття 192 Сімейного кодексу України визначає можливість зміни раніше визначеного на підставі рішення суду розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених ЦПК України (сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Зміна розміру аліментів може відбуватись у виді зміни способу їх стягнення) Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу, виданого 01.05.2024 року Свалявським районним судом Закарпатської області на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, поскільки дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з ним та перебуває на його утриманні починаючи з січня місяця 2024 року. Судом досліджено: копія акту про фактичне проживання (не проживання) особи на території Неліпинської сільської ради за адресою: [ADDRESS] від 22 травня 2024 року за № 671/02-07, складеного комісією Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області у присутності свідків-сусідів: [PERSON] та [PERSON] ; копія акту про фактичне проживання (не проживання) особи (осіб) на території Неліпинської сільської ради за адресою: [ADDRESS] від 22 травня 2024 року за № 138, виданий Неліпинською сільською радою Мукачівського району Закарпатської області - згідно яких дитина [PERSON] , [INFO] проживає з батьком [PERSON] за [ADDRESS] ; копія довідки №46/01-18 від 21 травня 2024 року, виданої директором Сасівської гімназії Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, згідно якої [PERSON] . [INFO] навчається у 9 класі Сасівської гімназії Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області; копія довідки №56/01-18 від 17 червня 2024 року, виданої директором Сасівської гімназії Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, згідно якої за період навчання дитини [PERSON] , [INFO] у Сасівській гімназії з 02.02.2024 року (згідно наказу №01р/у від 31.01.2024 року) - мати [PERSON] в освітній заклад не з`являлася та участі у навчанні дитини не приймала. Судовий наказ одночасно є виконавчим документом та підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень, порядок його видачі здійснюється за наказним провадженням, регламентованим ЦПК. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати судовий наказ Свалявського районного суду Закарпатської області від 01.05.2024 року таким, що не підлягає виконанню та визначити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. В частині позовної вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства"- предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис №7 від 21.01.2009 року, складений виконкомом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області в графі "батько" записано [PERSON] (позивач), в графі мати записано [PERSON] (відповідач). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено обов`язок утримання батьками неповнолітніх дітей, які не досягли 18 років. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності; ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини; ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того, разом з яким проживає дитина; ч.2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру витрат на утримання дітей які визначаються за рішенням суду, суд визначає не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір (правова позиція в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2016 року, справа №755/14148/18). Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків; ст. 179 СК України - аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини;ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] (позивачем) та перебуває на його повному утриманні починаючи з січня місяця 2024 року (копія акту про фактичне проживання (не проживання) особи на території Неліпинської сільської ради за адресою: [ADDRESS] від 22.05.2024 року за № 671/02-07; копія акту про фактичне проживання (не проживання) особи (осіб) на території Неліпинської сільської ради за адресою: [ADDRESS] від 22.05.2024 року за № 138; копія довідки №46/01-18 від 21.05.2024 року, видана директором Сасівської гімназії Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області; копія довідки №56/01-18 від 17.062024 року, видана директором Сасівської гімназії Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області). Тобто відповідач участі у добровільному утриманні та додаткових витратах на дитину не бере, належної матеріальної допомоги сину не надає, що є підставою для стягнення з неї аліментів на користь позивача, на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що аліменти є власністю дитини, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, що від відповідача заперечень не надійшло, суд вважаєпозовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити. Розмір аліментів стягуваних з відповідача визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, який відповідатиме чинному Законодавству, не порушуючи інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Стягнення проводити на користь [PERSON] (позивача) з 18.06.2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює сторонам положення ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст. 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що відповідач заявлені проти нього позовні вимоги не оспорювала, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не подала (у відповідності ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій), суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити у повному обсязі. В частині вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Судовий збір сплачено та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №71 від 18 червня 2024 року. Суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір, понесений [PERSON] за подання позову до суду у розмірі 1211,20 грн. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved