Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 04 червня 2025 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та на весь період непрацездатності. Ухвалою судді від 26 червня 2025 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом учасників справи. Позов обґрунтовано тим, що 18 вересня 2004 року між сторонами було укладено шлюб. Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , яка проживає разом з позивачем. Так, їх спільна донька є дитиною-інвалідом та їй встановлено першу «А» групу інвалідності з дитинства, вона потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Так, донька не має можливості навчатися, працювати, та матеріально утримувати себе. Тоді як відповідач є працевлаштованим, має постійний заробіток. Відповідач матеріально не допомагає позивачу та їх спільній дитині, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати дитину у зв`язку з чим змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Враховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст. 128, ч.1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~У ході судового розгляду встановлено, що 18 вересня 2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Плав`янській сільській раді Сколівського району Львівської області, актовий запис 6. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , значаться: [PERSON] та [PERSON] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої «А» групи з дитинства. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. \~ \~ \~ \~Статтею 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вказано, що непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні. При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. \~ \~ \~ \~Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька сторін\~ [PERSON] має першу групу інвалідності з дитинства, безстроково. \~ \~ \~ \~Відповідач проживає окремо, не допомагає позивачу доглядати за їхньою спільною непрацездатною донькою, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю, а також нагляду та сторонньої допомоги. \~ \~ \~ \~Відтак, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки з інвалідністю. В той же час, відповідач, який є батьком, зобов`язаний піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток своєї доньки, яка є інвалідом з дитинства, та безумовно потребує його батьківської уваги, нагляду та допомоги, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. \~ \~ \~ \~Також судом враховується матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, працевлаштованим та має постійний заробіток та дохід і спроможний платити аліменти на утримання дитини, з метою забезпечення їй необхідного рівня життя \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Також, відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Внаслідок наведеного, оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 1211.20 грн., судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved