Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

20.01.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю із Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 1222166 про надання споживчого кредиту від 08.01.2024 року в розмірі 151 875,00 грн. та судові витрати судовий збір 2\~422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу 10\~000,00 грн. Позов обґрунтований таким. 08.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений Договір № 1222166 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредиту у розмірі 25 000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ « УНІВЕРСАЛ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ІТС) Первісного кредитора та підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. За умовами договору, відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором у погоджені сторонами договору строки, однак своїх зобов`язань належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої становить 151 875,00 грн. та складається з: 25 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 126 875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 08.01.2024 року по 29.07.2024 року. 29.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 1222166 про надання споживчого кредиту від 08.01.2024 року перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за договором № 1222166 про надання споживчого кредиту від 08.01.2024 року станом на 24.04.2024 року в розмірі 151 875,00 грн., яка складається з: 25 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 126 875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) за період з 08.01.2024 року по 29.07.2024 року включно, а також судові витрати у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 28.03.2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду від 12.08.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 08.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 1222166 про надання споживчого кредиту шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором К291, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 9-12). На підставі даного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн., строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних), з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Також факт укладення договору про споживчий кредит та ознайомлення [PERSON] з правилами та умовами даного договору підтверджується копією паспорту споживчого кредиту, підписаного останньою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором К291 (а.с. 13-14). ТОВ «Селфі Кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти на загальну суму 25 000,00 грн. На підтвердження перерахування кредитних коштів позивачем надано лист від ТОВ «Пейтек Україна», в якому вказано, що 08.01.2024 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № [NUMBER] в сумі 25 000,00 грн. (а.с. 42, зворіт). Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1222166 від 08.01.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.04.2024 року в розмірі 151 875,00 грн., яка складається з: 25 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 126 875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 15-18). Наявність означеної заборгованості відповідачем не спростовано, відзив не подано. Відповідно до повідомлення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 05.04.2025 року, наданого на запит суду, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано картку № [NUMBER] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 08.01.2024 року по 13.01.2024 року: [NUMBER] . Також з виписки за договором № б/н за період 08.01.2024 року 13.01.2024 року вбачається, що 08.01.2024 року зараховано переказ на картку [PERSON] у розмірі 25 000,00 грн. 29.07.2024 року між ТОВ«Селфі Кредит» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, тим самим ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» стає новим кредитором (а.с. 34-41). Згідно з підписаним та скріпленим печатками Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 року ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 151 875,00 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 25 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 126 875,00 грн., яку остання новому кредитору також не сплатила і яку позивач вимагає стягнути в судовому порядку (а.с. 42). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором № 1222166 від 08.01.2024 року, укладеним між «Селфі Кредит» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на підставі Договору факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення відповідачем [PERSON] кредитного договору № 1222166 від 08.01.2024 року, встановлено факт отримання останньою коштів за договором кредиту та факт неповернення кредитних коштів, сплати процентів та штрафних санкцій у розмірі та в строки встановлені договором, а також те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилялася від сплати заборгованості за таким договором, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по договору про споживчий кредит № 1222166 від 08.01.2024 року у розмірі 151 875,00 грн. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. Крім того відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати на правничу допомогу були надані ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» адвокатом Руденком К.В., що підтверджується довіреністю від 26.02.2024 року та Витягом з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі надання послуг № 4 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року. Виходячи із конкретних обставин справи, складності справи, виконаних адвокатом робіт, а також те, що витрати понесені на правову допомогу в даній категорії справ в розмірі 10\~000,00 грн. є завищеними, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Outcome: partial