Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

28 липня 2025 року представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 7386644, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн зі строком повернення до 10 березня 2023 року, а позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Відповідач не надав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 11 липня 2023 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (тепер ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» набуло право вимоги, що належали ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ Україна»\~(теперТОВ «СВЕА ФІНАНС») відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 7386644 від 08 лютого 2023 року. Позивач жодних нарахувань за договором з моменту набуття права вимоги не здійснював. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість [PERSON] за договором № 7386644 від 08 лютого 2023 року становить 24000 грн. За таких обставин, оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором позики № 7386644 від 08 лютого 2023 року не виконав, тому з урахуванням викладеного вище позивач простить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у сумі 24000 грн. Ухвалою Захарівського\~районного суду\~Одеської області\~від 29\~липня 2025\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~її розгляд\~відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~279\~ЦПК України\~призначений у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~з викликом\~сторін(а.с. 53). У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 57). Водночас, до позовної заяви додав клопотання, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 47). Відповідач у судове засідання, не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 59). Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подав. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 517/706/25 на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 1613010 від 29 липня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , згідно якої останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52). Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 7386644 (а.с 8-10). Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (електронного підпису) і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 28 договору, юридичні адреси та реквізити сторін. Відповідно до п. 1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Згідно із підпунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. пункту 2 Договору - сума Позики 6000 гривень. Строк Позики (Строк Договору) 30 днів. Дата надання позики 08 лютого 2023 року дата повернення позики 10 березня 2023 року. Базова процентна ставка за перший день користування Позикою - 37,21%, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення Позики - 0,01%, базова процентна ставка з другого дня користування Позикою до дати повернення Позики - 2,50%. Відповідно до підпунктів 5.1., 5.3. пункту 5 договору позики, підписанням Договору позики Позичальник підтверджує, що він ознайомився на відповідному сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту з мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі-Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Факт переказу коштів у сумі 6000 грн на банківську карту відповідача, підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000012750/ТНПП від 24 лютого 2025 року (а.с. 26). Тобто, з викладеного вище убачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед клієнтом [PERSON] за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши останньому грошові кошти у сумі 6000 грн. 11 липня 2023 року між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» набуло право вимоги, що належали ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості (а.с. 27-30). Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-36/23від 11 липня 2023 року, ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ УКРАЇНА»набуло права грошової вимоги до відповідача договором позики № 7386644 від 08 лютого 2023 року в сумі 24000 грн, яка складається з такого: 6000 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 18000 сума заборгованості по процентах за користування кредитом (зв.а.с. 32). Відповідно до копії рішення Свеа Економі Кіпр Лімітед № 1 від 25 березня 2024 року як єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ УКРАЇНА»вказане товариство змінило назву на ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС»(а.с. 37). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС»присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 37616221, що є ідентичним кодом юридичної особи, який був присвоєний ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ УКРАЇНА»(а.с. 30, 46). Тобто,\~убачається,\~що ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7386644 від 08 лютого 2023 року на загальну суму 24000 грн. ТОВ «СВЕА ФІНАНС» жодних нарахувань за договором з моменту набуття права вимоги не здійснював. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, кредит та відсотки за їх користування не повертаються. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Сплата прострочених відсотків та пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк суму кредиту, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, [PERSON] має заборгованість перед позивачем в загальній сумі 24000 грн, яка складається з такого: 6000 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 18000 сума заборгованості по процентах за користування кредитом. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за договором позики надані суду і відповідають вимогам закону (а.с. 24-25). З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн). Згідно із ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відповідно до платіжної інструкції № 477 від 08 липня 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС», у відповідності до вказаних положень закону сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у розмірі 2422 грн 40 коп (зв.а.с. 7). Отож, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 01.02-21/2025 року від 01 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС»і адвокатом Білосорочкою С.А. (а.с. 33-35); розрахунок за надану правову допомогу згідно із договором № 01.02-21/2025 року від 01 липня 2025 року (щодо боржника [PERSON] ), у якому збір і підготовка доказів у справі для подання позовної заяви 1 година 2000 грн, аналіз матеріалів кредитної справи і доказів для подання позовної заяви 1 година 2000 грн, підготовка і подача позовної заяви 3 години 6000 грн, а всього 10000 грн (зв.а.с. 35); акт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката за договором № 01.02-21/2025 року від 01 липня 2025 року за вказаними вище послугами на суму 10000 грн (а.с. 36); копію ордера на надання правничої допомоги серії ВМ № 1069344 від 01 липня 2025 року, в якому зазначено що адвокат Білосорочка С.А., на підставі договору № 01.02-21/2025 року від 01 липня 2025 року, надає правничу (правову) допомогу ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС»(зв.а.с. 36). Згідно із положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В свою чергу при встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved