Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором № 512817-КС-001 про надання кредиту від 15.10.2024, що становить 37 290 грн., з яких: - сума прострочених платежів по тілу кредиту - 11 000 грн; - сума прострочених платежів по процентах - 18 590 грн; - сума прострочених платежів по штрафам - 5 500 грн; - сума прострочених платежів за комісією - 2 200 грн.; а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову позивач покликався на такі обставини. 15.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) було укладено договір № 512817-КС-001 про надання кредиту (далі - договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 15.10.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 512817-КС-001 про надання кредиту. 15.10.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 512817-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3408, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 15.10.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено договір № 512817-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - договір). Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за договором № 512817-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 37 290 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 000 грн; - сума прострочених платежів по процентах - 18 590 грн; - сума прострочених платежів по штрафам - 5 500 грн; - сума прострочених платежів за комісією - 2 200 грн. Постановленою 28.07.2025 ухвалою відкрите провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду і призначений її судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, про дату, час і місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами повідомлений належним чином. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач у позовній заяві не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] через веб-сайт кредитодавця, шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно- комунікаційну систему (ІКС) подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Договір укладається з використанням ІКС кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти договір (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) позичальником (п.3.1. Правил). ТОВ «БІЗПОЗИКА» 15.10.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 512817-КС-001про надання кредиту. 15.10.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 512817-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через IКC одноразового ідентифікатора UA-3408, (направленого позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 11 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» (надалі - Правила). Строк кредитування 24 тижні (п. 2.3 кредитного договору). Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що стандартна процента ставка є фіксованою та становить 1 % в день (п. 2.4 кредитного договору). Пунктом 2.4. кредитного договору визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом строку кредитування. Пунктом 4.2.2. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що стверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 22.06.2025 утворилась заборгованість за договором № 512817-КС-001 про надання кредиту. Заборгованість, відповідно до розрахунків позивача складає суму в розмірі 37 290 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 000 грн; - сума прострочених платежів по процентах - 18 590 грн; - сума прострочених платежів по штрафам - 5 500 грн; - сума прострочених платежів за комісією - 2 200 грн. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту, то з нього на користь позивача необхідно стягнути суму прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 11 000 грн. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути суму прострочених платежів по процентах, яка відповідно до розрахунку, наданого позивачем, становить 18 590 грн. Сума прострочених платежів по процентах розрахована на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, до 01.03.2024, тобто в межах строку кредитування. Сума прострочених платежів по штрафам - 5 500 грн, стягненню з відповідача не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX в Україні введений воєнний стан який триває до нині, тому в частині стягнення штрафу необхідно відмовити. Позивач також просив стягнути з відповідача [PERSON] суму прострочених платежів за комісією у розмірі 2 200 грн. Розмір комісії, відповідно до п. 2.5. договору - 2 200 грн. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Зі змісту кредитного договору, що є предметом дослідження у цій справі вбачається, що в ній не зазначено переліку послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту відповідачу та за які банком встановлена комісія. Матеріали справи також не містять доказів, що відповідач користувався такими послугами. Тому у задоволенні вимоги про стягнення комісії необхідно відмовити. Враховуючи зазначені вище обставини, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 922,17 грн.

Outcome: partial