Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

04.10.2024 позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у сумі 14\~589,79 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 01.07.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів №\~3014/258/001897 за яким застраховано транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] . 20.07.2021 в м. Києві, по пр-т. Л. Гузара, 30/28 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] та «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). В результаті ДТП застрахований автомобіль було пошкоджено. Дана ДТП сталася в результаті порушення\~ПДР\~водієм автомобіля «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2021 у справі № 760/19103/21. Після ДТП власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку СТО, та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 14\~589,79 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, як винуватця ДТП. 25.11.2024 ухвалою до Києво-Святошинського районного суду Київської області справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 16.12.2024 матеріали справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси. Протоколом автоматизованого розподілу визначено головуючого суддю Павлик І.А. 23.12.2024 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що\~01.07.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів №\~3014/258/001897 за яким застраховано транспортний засіб «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] . 20.07.2021 в м. Києві, по пр-т. Л. Гузара, 30/28 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] (водій [PERSON] ) та «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). Дана ДТП сталася в результаті порушення\~ПДР\~водієм автомобіля «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2021 у справі № 760/19103/21. 23.07.2021 власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ-М» було надано рахунок № [NUMBER] від 26.07.2021 щодо вартості ремонтних робіт, матеріалів та запчастин автомобіля «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] на суму 14\~589,79 грн. За умовами Договору страхування № 3014/258/001897 було складено страховий акт № 107375/1 на суму 14\~589,79 грн. Як вбачається з платіжної інструкції № 10907 від 27.07.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» сплатила ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ-М» страхове відшкодування автомобілю «Volkswagen» д.н.з [NUMBER] у розмірі 14\~589,79 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «HONDA CIVIC» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не була застрахована за жодним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом ст.\~993\~ЦК України та ст.\~27\~Закону України\~"Про\~страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.03.2020 у справі № \~331/6395/18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1)\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК\~України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, оскільки позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 14\~589,79\~грн, обов`язок з відшкодування завданої шкоди згідно із вказаними положеннями чинного законодавства та встановленими судом обставинами, покладається на відповідача, як особу, яку визнано винним у спричиненні ДТП та цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved