Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

17 липня 2024 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся в суд із заявою про усиновлення. Заява обґрунтована тим, що з 2012 року [PERSON] проживає разом із [PERSON] однією сім`єю. З 31 жовтня 2024 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. На момент укладення шлюбу у дружини був син - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого в актовому записі зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Крім того, в період спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони проживають всі разом однією сім`єю, крім того у нього з [PERSON] склались теплі та гарні стосунки, він дуже прив`язався до [PERSON] , вважає та називає його своїм батьком. [PERSON] ставиться до дитини як до своєї рідної, з батьківською любов`ю, турботою, піклується про нього, створює всі належні умови для розвитку, утримує, виховує. [PERSON] зазначає, що відчуває спорідненість із [PERSON] , займається його вихованням та навчанням, забезпечує стабільні та гармонійні умови проживання дитини, матеріально самостійно забезпечує всю сім`ю. Мати дітей [PERSON] згодна на усиновлення. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду у закритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свою заяву та просить її задовольнити. Представник заявника - адвокат Кравчук В.М., в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області просить заяву задовольнити, вважає усиновлення заявником дитини є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просить вимоги заявлені [PERSON] задовольнити в повному обсязі, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Додатково повідомила, що проживають разом із [PERSON] , ще з того часу, коли [PERSON] було півтори роки, дитина не знає свого біологічного батька, та вважає [PERSON] своїм батьком. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] називає батьком, з яким проживають разом багато років та він забезпечує його всім необхідним, бажає, щоб [PERSON] його усиновив. Заслухавши учасників процесу, думку дитини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] народила сина [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження виданого на ім`я [PERSON] встановлено, що батьком дитини записаний як « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00052121601 від 01.07.2025 року, судом встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [INFO] народився [PERSON] , батьком та матір`ю якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 01.07.2025 року. 31 жовтня 2024 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу залишила прізвище « [PERSON] ». З того часу вони проживають разом однією сім`єю та виховують синів - [PERSON] та [PERSON] , які вважають заявника своїм батьком. Сім`я проживає в трикімнатній квартирі загальною площею 72 кв.м. з усіма комунальними зручностями. Для проживання та виховання дитини створені усі належні умови. [PERSON] є здоровою та дієздатною особою, не перебуває на обліку у психоневрологічному і наркологічному диспансерах, не має медичних заперечень щодо усиновлення, не притягувався до кримінальної відповідальності, у розшуку не перебуває, є військовослужбовцем, має постійний дохід, що підтверджується копією висновку про стан здоров`я особи № 01-21/1630 від 24.06.2025 року, витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», а також довідкою про доходи №1513 від 25.06.2025 року. Стосунки в родині дружні, панує злагода та взаємопорозуміння. Сім`я матеріально забезпечена. [PERSON] ставиться до дитини з батьківською любов`ю, піклується про неї, забезпечує матеріально, між ними встановились теплі, дружні стосунки, й [PERSON] називаєть [PERSON] батьком. Ці обставини визнаються учасниками процесу та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Мати дітей [PERSON] надала письмову згоду на усиновлення її дитини чоловіком [PERSON] , що підтверджується її заявою, посвідченою 01 липня 2025 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Голуб Л.П., та зареєстровано в реєстрі за №1425. Маючи намір усиновити дитину своєї дружини, заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №63/54-42-1728/2025 від 09 липня 2025 року усиновлення [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявником дитини судом не встановлено. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до статті 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно положеннями статті 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України, передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 233 CK України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд установив, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини, що підтверджуєтсья наявними в матеріалах справах доказами. Згідно зі статтею 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, усиновлення неповнолітнього [PERSON] не суперечить його інтересам, заявник здатний створити для дитини належний матеріально - побутовий рівень проживання, бажає усиновити дитину, спроможний забезпечити її належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя, позитивний висновок органу опіки та піклування, крім того в судовому засідання неповнолітній [PERSON] зазначив, що хоче аби [PERSON] його усиновив, оскільки проживають разом багато років, він забезпечує його, та вважає його батьком, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4. ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників).

Outcome: approved