Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, відповідно до якої просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог наведено наступні обставини. 19 вересня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області про, що було зроблено актовий запис № 158. За час перебування в шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання питання матеріального забезпечення родини завжди стояло гостро. Відповідач не мав постійного місця роботи, шукав себе, намагався відкрити свій бізнес, але нічого не виходило, грошей родині постійно не вистачало. Коли народився другий син відповідач взагалі перестав цікавитись сім`єю та своїми дітьми. Молодший син був дуже хворобливою дитиною, але відповідач ніяким чином не намагався лікувати дитину, фінансово не забезпечував, не піклувався про стан його здоров`я. Така ж сама ситуація почала відбуватись і по відношенню до старшого сина, відповідач ніби перестав помічати своїх дітей. У 2018 році відповідач покинув родину,\~не виконуючи\~при цьому\~протягом тривалого\~часу свої\~зобов`язання по\~матеріальному забезпеченню\~дітей.\~Вона була\~вимушена звернутись\~до суду\~з заявою\~про стягнення\~аліментів на\~утримання дітей\~та дружини\~до досягнення\~молодшою дитиною\~трирічного віку.\~13\~лютого 2019\~року Дрогобицьким\~міськрайонним судом\~було задоволено\~заяву \~про видачу\~судового наказу\~з вимогою\~стягнення аліментів\~на утримання\~дітей [PERSON] \~та [PERSON] ,\~а 15\~квітня 2019\~року Дрогобицьким\~міськрайонним судом\~було винесено\~рішення про\~ стягнення\~аліментів на\~утримання дружини\~до досягнення\~ молодшим\~сином трирічного\~віку.\~Однак \~після винесення\~рішень про\~стягнення аліментів\~з відповідача,\~останній почав\~відкрито їй\~та дітям\~погрожувати \~фізичним насиллям,\~погрожував тим,\~що спалить\~їх.\~ Крім\~того з\~грудня \~2018\~року їх\~шлюб фактично\~перестав існувати,\~ а\~у 2019\~році шлюб\~між ними\~було розірвано.\~ За\~весь час\~який відповідач\~проживав окремо,\~останній ні\~одного разу\~не виявив\~бажання побачити\~своїх синів,\~допомогти з\~їх утриманням,\~дізнатись про\~стан їх\~здоров"я,\~дарувати дітям\~любов та\~ласку.\~Відповідач просто\~зник із\~життя \~своїх \~синів.\~Зважаючи на викладені обставини просила заяву задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кормушин В.О. позов підтримали та просили такий задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, відомостей про причини його неявки у суда немає. Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо прийняття рішення по даній справі покладається на думку суду. Суд встановив: Відповідач [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.12.2015 року та батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.2018 року. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету 16.01.2025 року № 21 , вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бориславської міської ради вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно його дітей сина- [PERSON] та сина [PERSON] [INFO] , оскільки доказів, які б свідчили про свідоме нехтування своїми обв"язками батьком у вихованні дітей комісією не отримано. Згідно листа відділу служби у справах дітей виконкому Дрогобицької міської ради від 01.04.2025 року вбачається, що комісією не вдалося прийняти рішення щодо надання висновку про доцільність ( недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] , з тих підстав, що не вдлося заслухати пояснення обох батьків, врахувати думку дітей, з"ясувати умови проживання дітей, участь батьків у їхньому вихованні, утриманні, тощо. Відповідно до довідки виданої ПП «Стоматологічний центр» від 18.01.2024 року діти [PERSON] та [PERSON] проходили стоматологічне лікування з 01.06.2020 року - 16.03.2022 року. На заплановані візити лікаря діти з`являлись у супроводі мами. Вартість лікування оплачувалась мамою. Згідно відповіді на адвокатський запит виданої КНП Дрогобицької міської поліклініки Дрогобицької міської ради діти [PERSON] , та [PERSON] мають укладену декларацію з лікарем загальної практики- сімейним лікарем з 27.01.2020 року, на прийоми до лікаря синів приводила мама [PERSON] , яка добросовісно виконує всі призначення щодо лікування дітей. Батько на прийоми до сімейного лікаря з дітьми не приходив. Згідно з відповіді приватного лікаря педіатра [PERSON] [PERSON] та [PERSON] обслуговуються у лікаря з 2021 року. На медичні огляди дітей приводила мама. Діти доглянуті, мати належним чином дбає про здоров`я дітей - вчасно звертається на огляди по хворобі, на профілактичні огляди, добросовісно виконує всі рекомендації щодо лікування дітей. За весь час, що діти відвідують прийоми педіатра, батька - [PERSON] лікар не бачила, звернень батька щодо здоров`я дітей не надходили, офіційно не знайома, батько- [PERSON] не цікавився здоров`ям дітей, не відвідував з ними прийоми, зв`язок з лікарем не підтримував. Згідно з відповіді відділу служби у справах дітей повідомляється про те що жодних звернень матері та батька щодо участі у житті їхніх малолітніх дітей, не надходило. Згідно висновку діагностичних психологічних обстежень [PERSON] проведеного практичним психологом [PERSON] "янчук від 01.02.2025 року, вбачається, що на підставі проведеної психологічної оцінки [PERSON] віком 9 років на момент обстеження зроблені відповідні висновки, зокрема: відсутність спілкування з біологічним батьком не має значного впливу на емоційний стан дитини. Рідного батька пам"ятає, але ці спогади викликають страх. Емоційної прив"язаності до біологічного батька не відчуває. [PERSON] має позитивні і стабільні емоційні стосунки з вітчимом, який виконує роль основного чоловічого зразка в житті хлопчика, забезпечуючи йому емоційну підтримку увагу та любов. Мар"ян відчуває себе в безпеці і комфортно у відносинах з вітчимом, що сприяє її позитивному емоційному і психологічному розвитку. Згідно висновку діагностичних психологічних обстежень [PERSON] проведеного практичним психологом [PERSON] "янчук від 01.02.2025 року, вбачається, що на підставі проведеної психологічної оцінки [PERSON] віком 6 років на момент обстеження зроблені відповідні висновки, зокрема: відсутність спілкування з біологічним батьком не має значного впливу на емоційний стан дитини, оскільки вона не має про нього спогадів і не відчуває емоційної прив"язаності до нього. [PERSON] має позитивні і стабільні емоційні стосунки з вітчимом, який виконує роль основного чоловічого зразка в житті хлопчика, забезпечуючи йому емоційну підтримку увагу та любов. [PERSON] відчуває себе в безпеці і комфортно у відносинах з вітчимом, що сприяє її позитивному емоційному і психологічному розвитку. З пояснень наданих в судовому засіданні свідком [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] з появою другого сина зник із життя позивачки і дітей. З пояснень наданих в судовому засіданні психологом [PERSON] встановлено, що відсутність спілкування дітей з біологічним батьком не має для них значного впливу на їх емоційний стан, оскільки вони не мають про батька спогадів і не відчувають емоційної прив"язаності до нього. З думки дитини - [PERSON] , [INFO] , яка була заслухана судом , встановлено, що він батька не бачив дуже давно. Спогади про батька у нього погані. На даний час з вітчимом склалися дуже хороші відносини. Оцінка суду. Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результат для дитини, який має настати. Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька. ВС в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тобто висновок органу опіки і піклування в будь-якому разі не повинен носити формальний і однобічний характер, оскільки вирішуються питання про права та обов`язки батька і дитини. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17). Оскільки у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не спілкуються із своїми дітьми, діти його навіть не пам"ятають, матеріально їх не утримує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, а вихованням та утриманням дітей займається тільки позивачка [PERSON] , тому суд переконаний, що така поведінка відповідача аж ніяк не свідчить про його бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей. Отже, оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, враховуючи думку дитини, висновки психолога, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] .

Outcome: approved