Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

05 червня 2025 року до Вараського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська Агенція з повернення боргів" просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №28236-07/2024 в розмірі 22708 грн., за кредитним договором № 28628-07/2024 в розмірі 22307.5 грн., договором позики № 8799631в розмірі 15300грн., всього за договорами у загальному розмірі 60 315,50 грн., стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем укладені Кредитний договір №28236-07/2024 від 25.07.2024 року, Кредитний договір №28628-07/2024 від 25.07.2024 року з ТОВ «Аванс кредит» та Договір позики №8799631 від 25.11.2024 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало договори факторингу 19.11.2024 року з ТОВ «Аванс кредит» та 27.03.2025 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за змістом яких останні передали (відступили) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у відповідних реєстрах до договорів. Позивач зазначає, що на підставі вказаних договорів набуло права на стягнення з відповідача заборгованості за вище вказаними кредитними договорами на загальну суму 60 315,50 грн. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою про отортмання повістки, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечував проти такого розгляду справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі поданих копій договорів суд встановив, що між відповідачем укладені Кредитний договір №28236-07/2024 від 25.07.2024 року, Кредитний договір №28628-07/2024 від 25.07.2024 року з ТОВ «Аванс кредит» та Договір позики №8799631 від 25.11.2024 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Щодо укладання кредитного договору №28236-07/2024 від 25.07.2024 року За змістом кредитного договору №28236-07/2024 від 25.07.2024 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Аванс кредит», останнє надало [PERSON] кредит в розмірі 5400,00 грн, загальний строк на 120 днів, дата погашення кредиту 21.11.2024 р., процентна ставка становить 1,50% в день. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «Аванс кредит» не повернула. Зокрема, позивач зазначає, що вище вказаним кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 22708,00 грн, з яких 5400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6508,00 грн - сума заборгованості за процентами та 10800,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконала, суд доходить висновку про те, що ТОВ «Аванс кредит» набуло право вимоги на стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за основною сумою боргу - 5400,00 грн та суми заборгованості за процентами - 6508,00 грн., що разом становить 11 908,00 грн. В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, заборгованість у сумі 10 800 грн за штрафними санкціями відповідачу [PERSON] нарахована безпідставно, а отже у стягненні з неї цієї суми слід відмовити. Щодо укладання кредитного договору №28628-07/2024 від 25.07.2024 року За змістом кредитного договору №28628-07/2024 від 25.07.2024 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Аванс кредит», останнє надало [PERSON] кредит в розмірі 8500,00 грн, строком на 120 днів, стандартна процентна ставка на день - 1,50%. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «Аванс кредит» не повернула. Зокрема, позивач зазначає, що вище вказаним кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 22307,50 грн, з яких 8500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11470,00 грн - сума заборгованості за процентами та 2337,50 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконала, суд доходить висновку про те, що ТОВ «Аванс кредит» набуло право вимоги на стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за основною сумою боргу - 8500,00 грн та суми заборгованості за процентами - 11470,00 грн., що разом становить 19 970,00 грн. В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, заборгованість у сумі 2337,50 грн за штрафними санкціями відповідачу [PERSON] нарахована безпідставно, а отже у стягненні з неї цієї суми слід відмовити. Щодо укладання договору позики №8799631 від 25.11.2024 року За змістом договору позики №8799631 від 25.11.2024 року, укладеного відповідачем з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», останнє надало [PERSON] кредит в розмірі 8500,00 грн, строком на 30 днів, процентна ставка на день - 0,01%, комісія за надання кредиту - 29,71%. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не повернула. Зокрема, позивач зазначає, що вище вказаним договором позики за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 15300,00 грн, з яких 8500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24,65 грн - сума заборгованості за відсотками, 4250,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою та 2525,35 грн - за комісією за надання позики. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконала, суд доходить висновку про те, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» набуло право вимоги на стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за основною сумою боргу - 8500,00 грн, суми заборгованості за відсотками - 24,65 грн. та комісії за надання позики - 2525,35 грн., що разом становить 11 050,00 грн. В той же час, вирішуючи по суті позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд ураховує, що відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики за відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або з моменту пред`явлення позичальнику вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначених висновків дійшов Верховний Суд у постановах Великої Палати від 28.03.2018 у справі № 444/9519/1, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Отже, проценти за користування кредитом, нараховані поза межами строку кредитування, не підлягають стягненню. Як убачається з п. 2.2 Договору позики № 8799631 від 25.11.2024, позика була надана на 30 днів із 25.11.2024 до 24.12.2024. Позивач не довів, що відповідач ініціював продовження строку користування позикою чи зміну дати погашення позики, або що сторони домовлялися про продовження строку позики понад передбачений п. 2.2 Договору. Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною ним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «Європейська агенція з повернення кредитів» набуло право на стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за договором позики № 8799631 від 25.11.2024 у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто з 25.11.2024 (дата укладення договору) до 24.12.2024 (останній день повернення позики). Таким чином, заборгованість у сумі 4250,00 грн за процентами за понадстрокове користування позикою відповідачу [PERSON] нарахована безпідставно, а отже у стягненні з неї цієї суми слід відмовити. Копіями договорів факторингу №191124/2 від 19.11.2024 року, укладеного між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс кредит" та №27/03/25 від 27.03.2025 року, укладеного між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а також копіями актів прийому передачі реєстрів боржників до цих договорів та витягами з відповідних реєстрів, підтверджується, що відповідні товариства відступили на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги боргу за укладеними кредитними договорами з [PERSON] . Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 42 928,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі до пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 2155,02 гривень.

Outcome: approved