Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

11 листопада 2024 представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] \~з 01.07.2005 року по 30.11.2022 року перебувала в трудових відносинах з КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, яке є правонаступником КНП «Глобинська центральна районна лікарня» Глобинської районної ради та Глобинської центральної районної лікарні, зокрема з 01.05.2019 працювала на посаді сестри медичної палатної терапевтично-кардіологічного відділення. 29.11.2022 наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 135 Кп 1 30.11.2022 її звільнено з вищевказаної посади, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді згідно п.2 ч.1\~ст. 40 КЗпП України. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18.05.2023 визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради від 29.11.2022 року № 135 Кп 1 «Про звільнення [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на роботі на посаді сестри медичної палатної (1 ст) терапевтично-кардіологічного відділення КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради з 30.11.2022 року; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.11.2022 по 18.05.2023 в сумі 107480,67 грн. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18.05.2023 по справі № 527/19/23 встановлено, що її середньоденна заробітна плата становить 888,27 грн. 13.07.2023 наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 60 Кп 1 «Про поновлення на роботі [PERSON] » позивача поновлено на роботі з допуском до виконання службових обов`язків з 17.07.2023 року. 25.07.2023наказом КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради № 63Кп 1 «Про звільнення [PERSON] » її звільнено із займаної посади 25.04.2024 згідно ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року по справі № 527/2020/23 змінено формулювання підстави звільнення\~ [PERSON] , викладеної у наказі Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради\~ №63Кп1 від 25.07.2023 року. Вважати\~ [PERSON] \~звільненою з посади\~з посади\~сестри медичної палатної (1ст) терапевтично-кардіологічного відділення КНУ «Глобинська міська лікарня»\~на підставі розірвання трудового договору з ініціативи працівника, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 25.07.2023 року. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради\~ на користь\~на користь\~ [PERSON] \~середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 травня 2023 року по 17 липня 2023 в розмірі 37307,34 грн. та вихідну допомогу в розмірі 57293,73 грн. Оскільки з 25.07.2023 року та по дату звернення з повозом відповідач не провів виплату всіх сум, що належать їй на день звільнення то прохає стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців, а саме за період з 25.07.2023 по 25.01.2024, що складає 118139,91 грн. 06.12.2024 відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску строку звернення до суду. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, в наданій заяві прохали суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій повідомив про неможливість явки до суду у зв`язку з зайнятістю роботою підприємства. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1\~ст. 79ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, що не оспорювалося сторонами. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18.05.2023 визнано незаконним та скасовано наказ КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради від 29.11.2022 року № 135 Кп 1 «Про звільнення [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на роботі на посаді сестри медичної палатної (1 ст) терапевтично-кардіологічного відділення КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради з 30.11.2022 року; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.11.2022 по 18.05.2023 в сумі 107480,67 грн. (а.с.7). Рішенням суду встановлено, що середньоденна заробітна плата\~\~ [PERSON] становить 888,27 грн. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року по справі № 527/2020/23 змінено формулювання підстави звільнення\~ [PERSON] , викладеної у наказі Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради\~ №63Кп1 від 25.07.2023 року. Вважати\~ [PERSON] \~звільненою з посади\~з посади\~сестри медичної палатної (1ст) терапевтично-кардіологічного відділення КНУ «Глобинська міська лікарня»\~на підставі розірвання трудового договору з ініціативи працівника, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 25.07.2023 року. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Глобинська міська лікар ня» Глобинської міської ради\~ на користь\~на користь\~ [PERSON] \~середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 травня 2023 року по 17 липня 2023 в розмірі 37307,34 грн. та вихідну допомогу в розмірі 57293,73 грн. Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Згідно ст.\~21,\~43 Конституції України, ст.\~94,\~115 КЗпП України, ст.\~21,\~24 ЗУ «Про оплату праці»\~кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі. Відповідно до ч. 6\~ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1\~ст. 116 КЗпП України,при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Частина 1\~статті 117 КЗпП України\~встановлює, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Як зазначено в ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з цим, слід зазначати,що встановлений\~статтею 117\~КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц). Працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Вирішуючи питання розміру відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: 1.Розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором. 2.Період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум. 3.Ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника. 4. Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і у частині стягнення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника у сумі 118 139,91 грн. Враховуючи те, що позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved