Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Акціонерне товариство «Банк КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 121918 від 15 січня 2024 року у розмірі 16729,82 гривень, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривні. В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначає,\~що 15.01.2024\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «Банк\~«КЛІРИНГОВИЙ ДІМ»\~та [PERSON] \~було укладено\~Заяву-Договір\~Про надання\~споживчого кредиту\~на умовах\~продукту «Вільний\~кредит» №\~121918\~від 15.01.2024\~року про\~надання споживчого\~кредиту. Відповідно до\~п.1\~Кредитного договору,\~Банк надав\~Позичальнику кредит\~в розмірі\~15\~000,00\~грн (п`ятнадцять\~тисяч гривень)\~строком на\~12\~місяців для\~задоволення потреб,\~не пов`язаних\~з підприємницькою,\~незалежною професійною\~діяльністю або\~виконанням обов`язків\~найманого працівника.\~Відповідно до\~п.\~1\~Кредитного договору,\~розмір процентної\~ставки за\~користування Кредитом\~складає 65,0\~відсотків річних,\~щомісячна комісія\~за обслуговування\~кредитної заборгованості\~відсутня,\~комісія за\~надання кредиту\~відсутня. Згідно п. 1 Кредитного договору та Графіку дата остаточного повернення кредиту 15.01.2025 року. З усіма умовами надання Кредиту Позичальник був ознайомлений 15.01.2024 року. В порушення умов Кредитного договору, починаючи з 15.04.2024 року, Позичальником прострочено та не сплачено в повному обсязі платежі на погашення заборгованості згідно Кредитного договору, що підтверджується виписками про рух коштів по особових рахунках Позичальника та розрахунком заборгованості станом на 19.11.2024 року. Банк намагався застосувати позасудові способи врегулювання спору, але всі вони були залишені Позичальником поза увагою. Станом на дату подання даної Позовної заяви заборгованість відповідача, в тому числі прострочена, за Кредитним договором становить 16 729,82 гривень (шістнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 82 копійок). Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Безугла Валерія Миколаївна, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Південної міської ради, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, смс повісткою, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», судову повістку на судове засідання призначене на 11 серпня 2025 року, остання отримала 23 червня 2025 року о 08 годині 43 хвилини. Відповідач відзиву на позов не надавала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталась. Відповідно до ч. 2 ст. 191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223\~ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 15 січня 2024 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір Про надання споживчого кредиту на умовах продукту «Вільний кредит» № 121918 від 15.01.2024 року про надання споживчого кредиту. Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~банк надає\~позичальнику кредит\~в сумі\~15000,00\~гривень строком\~на 12\~місяців.\~Дата остаточного\~повернення кредиту\~15\~січня 2025\~року.\~Розмір процентної\~ставки за\~кредитом 65,0\~%\~річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості відсутня, комісія за надання кредиту відсутня. З матеріалів справи вбачається, що АТ «Банк «Кліринговий дім» належним чином виконало умови договірних зобов`язань, перерахувавши суму кредиту у загальному розмірі 150 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 121918 від 16 січня 2024 року на суму 150000 грн. Відповідно до Додатку 1 до Заяви-Договору № 121918 від 15 січня 2024 року - Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, сума кредиту визначена у розмірі 150000 грн. Із умовами надання кредиту позичальник ознайомлена 15 січня 2024 року згідно паспорту споживчого кредиту, про що свідчить підпис відповідача сформований кваліфікованим електронним підписом «Дія.Підпис». З наявної в матеріалах справи Виписки/особового рахунку вбачається, що відповідач належним чином умови договірних зобов`язань не виконала, у встановлений договором строк кредит не повернула, відсотки не сплатила. 23 жовтня 2024 року за вихідним номером 03-02/03/4406 на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове погашення кредиту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 121918 від 15 січня 2024 року станом на 19 листопада 2024 року складає 16 729,82 гривень (шістнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 82 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом 12058,06 гривень; заборгованості за відсотками 4671,76 гривень. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 525, 526, 546 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3\~цього Закону\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). На час розгляду справи судом відповідач не надала відомостей, які б свідчили про погашення нею заборгованості або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором у добровільному порядку, як і не надано відповідачем беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошових зобов`язань, відповідно до ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16729,82 гривні. Щодо судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2422,40 гривень, сплачених під час подачі позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: approved