Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення про виключення відомостей про її сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як батька з актового запису №959 про народження [INFO] [PERSON] , складеного Дніпровським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 06 квітня 2019 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її син [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: частину квартири [ADDRESS] . В листопаді 2024 року позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса для належного оформлення спадщини після смерті сина. 27.11.2024 року приватним нотаріусом Мельник М.В. було відкрито спадкову справу №73359465 та визначено коло спадкоємців, до якого увійшла донька відповідачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , про яку позивачу було відомо, але вона вперше дізналася, що батьком дівчинки записаний її син [PERSON] . За життя сина, 06.08.2009 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, від якого у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] . У подальшому шлюбне життя у сина та відповідача не склалось. Проживши чотири роки спільно, подружжя припинили життя разом та вести спільний побут, проте офіційно шлюбні відносини не розірвали. Після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем син позивачки постійно проживав та був зареєстрований у будинку за адресою: [ADDRESS] . 03 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] почала проживати з іншим чоловіком, з яким в подальшому створила нову сім`ю. [INFO] у відповідача народилась донька [PERSON] , про що 06.04.2019 року Дніпровським районним у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві зроблено відповідний актовий запис №959, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 06.04.2019 року Серії [NUMBER] . Про те, що батьком [PERSON] записаний [PERSON] стало відомо після його смерті, коли відкрилась спадщина. Померлий не визнав себе батьком [PERSON] . Про існування презумпції батьківства в українському законодавстві не знав через свою юридичну необізнаність. Після смерті сина позивача відповідачка підтвердила, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] , що він записаний батьком у зв`язку з дією норми ст.122 СК України. В позасудовому порядку вирішити питання про виключення запису про [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , не представляється можливим. За таких обставин для захисту її прав, у тому числі спадкових, та охоронюваних законом інтересів вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. 16 червня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. 06 серпня 2025 року у підготовчому засіданні позивач та її представник - адвокат Марушевська В.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. 06 серпня 2025 року у підготовчому засіданні відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Зокрема, вона підтвердила, що після реєстрації шлюбу з [PERSON] у них народилась спільна донька [PERSON] , [INFO] . У подальшому шлюбне життя у них не склалось та після чотирьох років спільного проживання вони припинили подружнє життя, припинили вести спільний побут, почали проживати окремо. У неї з`явився інший чоловік, з яким фона фактично перебувала у стосунках, неодноразово просила [PERSON] розірвати шлюб офіційно, проте він такого дозволу не давав. Шлюб так і не розірвали проте офіційно шлюбні відносини не розірвали. [INFO] вона народила доньку [PERSON] , однак [PERSON] не є біологічним батьком дитини. Реєстрація народження доньки [PERSON] була здійснена без участі [PERSON] . Оскільки на той час вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, то при реєстрації народження її доньки [PERSON] останнього було записано батьком відповідно до ст. 133 СК України на підставі актового запису про шлюб. Як їй пояснили у відділі ДРАЦС, зареєструвати народження доньки іншим чином не було можливо. Вона визнає та підтверджує, що [PERSON] не є батьком її доньки [PERSON] . Представник Дніпровського відділу ДРАЦС у м.Києві направила до суду лист, у якому щодо вирішення заяви [PERSON] покладається на розсуд суду та просить розглядати справу за її відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідача та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що з 06.08.2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) перебували у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1195, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00051359737 від 22.05.2025 року. (а.с.11) За час шлюбу у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 675, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.03.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.12). За час шлюбу у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 959, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.04.2019 року Дніпровським відділом ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві. (а.с.13). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підстава запису відомостей про батька [PERSON] , [INFO] , - актовий запис про шлюб №1195. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 12 липня 2024 року Обухівським ВДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ), актовий запис про смерть №517. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.05.2025, номер довідки 427365607 (а.с.9-10). В листопаді 2024 року позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса для належного оформлення спадщини після смерті сина. 27.11.2024 року приватним нотаріусом Мельник М.В. відкрито спадкову справу №73359465 та визначено коло спадкоємців, до якого увійшла донька відповідачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , батьком якої, в силу вимог ст.ст. 122, 133 Сімейного кодексу України, був записаний [PERSON] . Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2,3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до правил, передбачених ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно зі ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Частиною 1 статті 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Положеннями ч.ч. 4-6 ст. 136 СК України встановлено, що оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; З положень ст. 134 СК України встановлено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У постановах Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 149/2562/18 та від 25.08.2020 № 478/690/18 про те, що «тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ»; «у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом з дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надають суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується». Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які спростовують батьківство [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , зокрема, визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та приходить висновку про задоволення вимог позивачки про виключення відомостей про її померлого сина, як батька дитини, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 5, 121, 133, 134, 136 СК України,

Outcome: approved