Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 квітня 2025 року [PERSON] в особі представника адвоката Сердюченка В.В. звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 березня 2019 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~Спільне життя з відповідачкою не склалося, разом вони не мешкають як подружжя, сумісне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені, почуття один до одного втрачені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї не можливе. \~ \~ \~ \~За результатами розгляду позову просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 46. \~ \~ \~ \~Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (далі суд) від 08 квітня 2025 року провадження по справі відкрито; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 14-15). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06 червня 2025 року заяву представника відповідача\~ [PERSON] \~ адвоката\~Тисячник Р.Р.\~задоволено частково;\~ надано\~строк для\~примирення терміном\~до 06\~серпня 2025\~року. (а.с. 50-51). Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач по справі [PERSON] , у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивачки, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивачки, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, що з 30 березня 2019 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 46. (а.с. 9) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, у зв`язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів одне до одного, у зв`язку з чим вони не підтримують сімейних відносин. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно зі статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Аналізуючи норми діючого законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання такого шлюбу. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивачка та відповідач спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що родина [PERSON] та [PERSON] , розпалася остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивачка по справі сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 968,96 грн. (а.с. 2), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки по справі.

Outcome: approved