Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

В липні\~2025\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «КЕШ\~ТУ ГОУ»\~(далі\~ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ»)\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 110348 від 05.02.2020 в сумі 10400,00 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн, а також витрат на правничу допомогу, який згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку складає 10500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.02.2020 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 110348. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за кредитним договором № 110348 від 05.02.2020. Загальний розмір заборгованості, за яким ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до [PERSON] та згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №110348 від 05.02.2020, станом на 10.01.2025 становить 36540,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 7000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в сумі 29540,00 грн. Таким чином, оскільки станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором № 110348 від 05.02.2020, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 36540,00 грн за вищевказаним кредитним договором, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10.07.2025 прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. 05.08.2025 представником позивача направлено до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності\~до положень\~ст.ст.\~223\~ч.\~4,\~280-284\~ЦПК України\~суд за\~згодою представника\~позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2020 між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 110348. Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа з накладенням електронного підпису відповідача. Підписавши вказаний договір відповідач підтвердив, що він ознайомлений та повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (п. 6.8. договору). Крім того\~підтвердив,\~що отримав\~від Товариства\~до укладення\~цього договору\~інформацію,\~зазначену в\~ч.\~2\~ст.\~12\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг»(п. 6.9. договору). Пунктом 1.1. договору встановлено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 05.03.2020. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому випадку, договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором (п. 1.2. договору). Пунктом 1.3. договору визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (п. 1.5. договору). Відповідно до п. 2.3. договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, розміру щомісячного платежу, процентної ставки за кредитом, містяться у Додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 110348 від 05.02.2020. Кредитний договір укладено з відповідачем [PERSON] у електронній формі, Акцепт договору підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «KL6817», що підтверджено довідкою про ідентифікацію. ТOB «Займер» виконало зобов`язання за укладеним договором, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 7000,00 грн на відповідну платіжку картку позичальника, яка зазначена в договорі, а останній їх отримав, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» - технологічного оператора платіжних послуг про проведення транзакції надання кредиту № 981/04 від 09.04.2025, де в описі платежу зазначено видача кредиту згідно договору № 110348. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за договором позики № 110348 від 05.02.2020. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 110348 від 05.02.2020 у розмірі 36540,00 грн, з яких: 7000,00 грн залишок за тілом кредиту; 29540,00 грн залишок по відсотках, що підтверджується також даними виписки з особового рахунка за кредитним договором № 110348 про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за період з 05.02.2020 по 31.01.2025. 31.01.2025 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 110348 від 05.02.2020, в якій зазначено, що між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладений договір факторингу, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Проте відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі ст. 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за кредитним договором № 110348 від 05.02.2020, укладеним між ТОВ «Займер» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 110348 від 05.02.2020. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов кредитного договору № 110348 від 05.02.2020 ТОВ «Займер» надало відповідачу кошти в сумі 7000,00 грн, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними. Відповідач не надав жодних доказів належного виконання умов кредитного договору. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 110348 від 05.02.2020, укладеним між ТОВ «Займер» та відповідачем [PERSON] , в сумі 36540,00 грн, в тому числі: кредит 7000,00 грн та проценти за користування кредитом 29540,00 грн. Щодо заявлених витрат на правничу допомогу. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С. В.; додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; акт про отримання правової допомоги від 04.08.2025; рахунок № 04.08.2025-33 від 04.08.2025; платіжна інструкція № 3 9495 від 04.08.2025 про оплату правничої допомоги в розмірі 10500,00 грн. В позовній заяві та акті про отримання правової допомоги від 04.08.2025 наведений розрахунок витрат адвоката на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що по даній справі були надані наступні послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості (2000,00 грн); складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг, аналіз судової практики (5000,00 грн); інші клопотання (3000,00 грн) та канцелярські витрати (500,00 грн). При цьому, суд враховує, що позовна заява до [PERSON] є однотипною, справа розглядалась без участі сторін, а також, що зазначені канцелярські витрати в 500,00 грн не підтверджені належними та допустимими доказами. За таких обставин, суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу завищеним, неспіврозмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому прийшов до висновку про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved