Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Стислий виклад заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця [PERSON] 25.06.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву у порядку окремого провадження, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 26.06.2025 року за вх. № 4308, в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя м. Сколе Львівської області, що настала [INFO] у м. Калуга Калузької області російської федерації. Заяву обґрунтовано тим, що дядьком заявниці [PERSON] по материнській лінії був [PERSON] , [INFO] , який народився, проживав та мав задеклароване місце реєстрації у [ADDRESS] , та який незадовго до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України поїхав до родини у м. Калуга Калузької області російської федерації, де й помер. За життя йому на праві приватної власності належав жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] , що підтверджувалося Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк Ю.П. 28.12.1994 року. Названий жилий будинок був зареєстрованим Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 12.01.1995 року за [PERSON] в реєстровій книзі № 1. Заявниця [PERSON] має намір прийняти спадщину після смерті дядька [PERSON] , що настала [INFO] , так як одна вступила в управління та володінням спадковим майном, котре залишилося після його смерті. Однак, звернувшись у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, їй повідомлено, що відсутні відомості про смерть спадкодавця [PERSON] у відповідному реєстрі, що унеможливлює заведення спадкової справи на підставі її заяви та вчинення будь-яких дій щодо спадкування після його смерті. До того ж, смерть [PERSON] настала за межами України. За таких обставин, заявниця [PERSON] , задля можливості реалізації свого права щодо спадкування, за захистом була змушена звертатися до суду в обраний нею спосіб, зокрема просити про встановлення факту, що має юридичне значення, - про встановлення факту смерті особи у певний час. Заяви та клопотання учасників справи. Заразом, у змісті вищевказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявницею [PERSON] заявлено також клопотання про витребування доказів. Інших заяв та/чи клопотань від учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 26.06.2025 року, заяву [PERSON] , з участю заінтересованих осіб - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Сколівського відділу ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи у певний час, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 18.08.2025 року о 12:30 год., з урахуванням особливостей, визначених у статтях 294, 315 ЦПК України. Задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від заінтересованої особи - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , якщо така спадкова справа заводилася за заявою будь-кого з інших можливих спадкоємців. Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання з`явилася, вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримала у повному обсязі, просила таку заяву задовольнити з підстав, що у ній викладені. Заінтересована особа 1 - Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, свою позицію по справі не навела, як і письмових пояснень не подавала. Заінтересована особа 2 - Сколівський відділ ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, свою позицію по справі не навела, як і письмових пояснень не подавала. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70). Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом під час розгляду даної справи у порядку окремого провадження встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 09.03.1996 року (копія міститься у справі, а. с. 5-6), а її зареєстрованим місцем проживання на території України є [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого Славською селищною радою Сколівського району Львівської області 19.10.1971 року (копія міститься у справі, а. с. 7), батьками заявниці [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу на бланку серії [NUMBER] , виданого Тухлянською сільською радою Сколівського району Львівської області 12.11.1994 року (копія міститься у справі, а. с. 8), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого повторно Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області 08.10.1996 року (копія міститься у справі, а. с. 9), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу на бланку серії [NUMBER] , виданого Славською селищною радою Сколівського району Львівської області 14.01.1971 року (копія міститься у справі, а. с. 10), [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області 23.12.1994 року (копія міститься у справі, а. с. 11), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Отож встановлено, що [PERSON] , [INFO] , приходиться заявниці [PERSON] дядьком по лінії її матері [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Сколе Львівської області, мав задеклароване місце реєстрації у [ADDRESS] , що стверджується його паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 15.03.1997 року (копія міститься у справі, а. с. 12-14), він незадовго до початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року російської федерації на територію України поїхав до своєї родини у м. Калуга Калузької області російської федерації, де [INFO] внаслідок серцевого нападу настала його смерть, проте усі документи про його смерть, зокрема довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, - видані органами російської федерації, з котрою правові відносин України у цивільних та сімейних справах зупинено у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України. Тому, актовий запис про смерть[PERSON] відсутній, так як легалізований в Україні на сьогодні бути не може. Наведене, зокрема підтверджується поясненнями заявниці [PERSON] , наданими нею за її згодою за правилами допиту свідків. Судом також встановлено, що за життя [PERSON] на праві приватної власності належав жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] , що підтверджувалося Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк Ю.П. 28.12.1994 року (копія міститься у справі, а. с. 16-17). Названий жилий будинок був зареєстрованим Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 12.01.1995 року за [PERSON] в реєстровій книзі № 1. Заявниця [PERSON] внаслідок відсутності відповідної реєстрації факту смерті свого дядька по материнській лінії [PERSON] й неможливості це зробити у визначний законом спосіб в Україні станом на тепер, не може у реалізувати своє право щодо спадкування після його смерті. При цьому, як вбачається з витребуваної від заінтересованої особи - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформації щодо спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] від 09.07.2025 року за вих. № 428/01-16 (міститься у справі, а. с. 25), така спадкова справа не заводилася за заявою будь-кого з інших можливих спадкоємців. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. В силу пункту 5 ч. 2 ст. 293 та пункту 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема й смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснюється у пунктах 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами іншої глави ЦПК України. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» внесення відомостей про смерть особи здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, статтею 13 передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 року № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 року та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року зупинена з 27.12.2022 року. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. За встановлених обставин цієї справи та перевірки зібраних у ній доказів у їх сукупності й взаємозв`язку, а також беручи до уваги те, що факт смерті особи у певний час, виходячи із відсутності спору з цього приводу, може бути встановленим у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів заявниці [PERSON] щодо захисту її права на спадкування, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву, зокрема встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя м. Сколе Львівської області, що настала [INFO] у м. Калуга Калузької області російської федерації. Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків заявниці [PERSON] , зокрема буде служити підставою для реалізації нею свого права на спадкування за законом п`ятої черги, так як підтверджуватиме обставину про смерть спадкодавця [PERSON] , без чого спадкування не представляється можливим. При цьому, судом було враховано, що уповноважений орган реєстрації актів цивільного стану на даний час не наділений можливістю здійснити реєстрацію події смерті [PERSON] , котра настала ще [INFO] на території іноземної держави, з котрою правові відносин України у цивільних та сімейних справах на сьогодні зупинено. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у справлянні заявницею [PERSON] судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. за подання нею до Сколівського районного суду Львівської області заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, слід залишити за останньою, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved