Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом, за яким просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 38 500,00 грн., з яких: 7700,00 - сума основного боргу; 30 800,00 - сума заборгованості за відсотками та судовий збір у розмірі 2422,40. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.07.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1242-2788. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 7 700,00 грн, зі строком кредитування 300 днів, базовим періодом 14 днів, зниженою відсотковою ставкою - 2,50% в день, стандартною відсотковою ставкою - 3,00% в день. [PERSON] отримав грошові кошти за кредитним договором, однак не повернув позивачу кредитні кошти в повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 24.03.2025 рік загальна сума заборгованість становить 76 461,00 гривень, з яких: 7700,00 - сума основного боргу; 68 761,00 - сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, позивачем прийнято рішення про застосування до [PERSON] . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими відсотками у загальній сумі 37 961,00 грн за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 38 500,00 грн. На підставі чого, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь не повну суму заборгованості, а лише її частину в загальному розмірі 38 500,00 грн., з яких: 7700,00 - сума основного боргу; 30 800,00 - сума заборгованості за відсотками та судовий збір у розмірі 2422,40. Відповідач [PERSON] двічі повідомлявся судом про дату та час розгляду справи усіма можливими засобами, йому направлялись судові повістки на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві - [ADDRESS] , поштове відправлення, яке було надіслано судом на цю адресу, повернулось з відміткою про його отримання дідусем [PERSON] 27.05.2025 року. Одночасно відповідач повідомлявся шляхом відправлення смс повістки на мобільний номер зазначений в позовній заяві, яку відповідач отримав, про що свідчить «Довідка про доставку SMS - повідомлення». При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 20.07.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1242-2788. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Договір про відкриття кредитної лінії разом з Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір. Підписавши електронним підписом договір про відкриття кредитної лінії відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вищезазначених документів в особистому кабінету та на електронній пошті, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Договір підписаний електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором А3415. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного; цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, строк та умови кредитування, що свідчить - про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі укладеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 7700,00 грн, зі строком кредитування 300 днів, базовим періодом 14 днів, зниженою відсотковою ставкою - 2,50% в день, стандартною відсотковою ставкою - 3,00% в день. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, видав відповідачу кредитні кошти в розмірі 7700,00 грн шляхом безготівкового переказу грошової суми на картковий рахунок відповідача, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року на карту отримувача. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім цього позивач зазначає, що відповідачем [PERSON] у загальній кількості 3 рази були оформлені кредитні відносини з позивачем, попередні договори були погашені. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що відповідач вже був додатково обізнаний про процедуру оформлення та виконання Кредитного договору. Відповідач [PERSON] отримав грошові кошти за кредитним договором, однак не повернув позивачу отримані кредитні кошти, у зв`язку із чим станом на 24.03.2025 рік загальна сума заборгованість становить 76 461,00 гривень, з яких: 7700,00 - сума основного боргу; 68 761,00 - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. Крім того, позивач надав суду Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» та просив стягнути з відповідача лише частину заборгованості, що є його правом при звернення до суду, а саме: заборгованість у заборгованість у сумі 38 500,00, з яких: 7700,00 - сума основного боргу; 30 800,00 - сума заборгованості за відсотками та судовий збір у розмірі 2422,40. Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовні вимоги ТОВ "Укр кредит фінанс"є обґрунтованими та доведеними, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача суму судового збору, у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved