Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Заявник, [PERSON] , в особі представника - адвоката Качана Романа Юрійовича, звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просила суд встановити той факт, що вона, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 1998 року до [INFO] . В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що з 1998 року [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю як дружина та чоловік з [PERSON] , без реєстрації шлюбу, оскільки в цьому не було потреби. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, № [NUMBER] , яке видане 03.03.2011р. заявниця, та [PERSON] , є співвласниками кімнати [ADDRESS] . За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, у т.ч. за адресою: [ADDRESS] , заявниця та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм свого житла, мали спільних друзів, яких сумісно відвідували у час дозвілля та відпочинку. Крім того, під час спільного проживання заявниця та [PERSON] спільно купували меблі та інші предмети домашнього побуту, всі свята проводили в колі рідних та друзів. [INFO] [PERSON] помер. Представник заявника повідомив, що спадкоємцем першої черги є мати [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , яка відмовилася від спадщини на користь заявниці, копія нотаріально посвідченої заяви додається. Зазначив, що факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно встановити для прийняття заявницею спадщини у вигляді частки кімнати власником якої був померлий [PERSON] . Зауважив, що заявниця, [PERSON] , зверталася до державного нотаріуса із заявою при прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] і у якій міститься інформація про відмову від спадщини з боку матері померлого - [PERSON] , номер спадкової справи №59/2025. Підтвердити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у позасудовому порядку неможливо, тому заявник був змушений звернутися в суд з даною заявою. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.06.2025 року відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересованих осіб про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.06.2025 року витребувано від П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи № 59/2025 заведеної після смерті - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В судове засідання призначене на 07.08.2025 року учасники справи не з`явилися. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник заявника - адвокат Качан Р.Ю. надав до суду заяву в якій просив слухати справу за його та заявниці відсутності, заяву підтримав в повному обсязі, просив про встановлення юридичного факту родинних відносин. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради - Козій А.О., у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву про слухання справи без участі, просив винести рішення відповідного до чинного законодавства. Заінтересована особа, [PERSON] , направила на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її особистої участі у зв`язку зі станом здоров`я та віддаленістю її мешкання від місця знаходження суду, заявлені вимоги визнала, підтвердила факт, що [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 1998 року до 10.03.2025 року, повідомила суд, що вона не заперечує проти встановлення даного факту та просила суд ухвалити рішення на користь [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників по справі. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року передбачено що, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів…». Під час розгляду справи судом було встановлено, з 1998 року [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю як дружина та чоловік з [PERSON] , без реєстрації шлюбу. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, у т.ч. за адресою: [ADDRESS] , заявниця та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм свого житла, мали спільних друзів, яких сумісно відвідували у час дозвілля та відпочинку, під час спільного проживання заявниця та [PERSON] спільно купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім того, всі свята проводили в колі рідних та друзів. До матеріалів справи долучено фотознімки, на яких зображені [PERSON] з [PERSON] , а також інші члені їх родини, друзі, в різних життєвих ситуаціях (родинні свята, спільний відпочинок) в період з 1998 року по березень 2025 року. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, № [NUMBER] , яке видане 03.03.2011р. заявниця, та [PERSON] , є співвласниками кімнати [ADDRESS] . [PERSON] ( [INFO] ), помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом по смерть, виданим Корабельним відділом держаної реєстрації цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), серії [NUMBER] , актовий запис № 184 від 12.03.2025 року. З метою реалізації своїх спадкових прав заявник - [PERSON] зверталася до П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою при прийняття спадщини після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з чим 13.03.2025 року було заведено спадкову справу №59/2025. Спадкоємцем першої черги є мати спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . В матеріалах спадкової справи №59/2025, витребуваної судом від П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, міститься заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, в якій [PERSON] , відповідно до власного волевиявлення та на підставі прийнятого нею рішення відмовилась від спадщини після смерті сина, [PERSON] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 1 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України. У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 визначено таку обов`язкову ознаку поняття «член сім`ї», як ведення спільного господарства. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі № 369/16486/18. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці. Отже, з досліджених судом доказів можна дійти висновку, що заявниця [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала однією сім`єю як дружина та чоловік з [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу з 1998 року, й по день його смерті - [INFO] . Заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 1998 року по 10.03.2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно зі ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до п. 1 Розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01.01.2004 року, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене Сімейним кодексом України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу про шлюб та сім`ю України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України, тобто з 01.01.2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. З огляду на вказане, встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 01.01.2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19.03.2020 року (справа № 303/2865/17), від 28.10.2020 року (справа № 280/705/17), від 10 лютого 2021 року (справа № 204/5407/17). Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки має юридичне значення для заявниці та необхідне для реалізації її спадкових прав. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог за заявою. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».

Outcome: approved