Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

ФОП [PERSON] , звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 9\~388,46 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 16\~352,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] (пенсіонером), було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 209447786 від 13.06.2022 р., за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки Шкода октавія, д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов даного полісу ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь особи, якій було завдано шкоду об`єктом страхування, а саме автомобілем марки Шкода октавія, д.н.з. [NUMBER] . 20.05.2023 о 15:20 год., водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Шкода октавія, д.н.з. [NUMBER] , за адресою: м. Вінниця, вул. Глінки 60, здійснив зупинку транспортного засобу біля лівого краю проїзджої частини дороги, для висадки пасажира, чим створив небезпечні умови для дорожнього руху, в наслідок чого, в результаті відкриття дверей пасажиром, відбулось пошкодження транспортного засобу марки КIA FORTE, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В ході ДТП автомобілі отримати механічні пошкодження з матеріальними збитками. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки КIA FORTE, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2023 р. у справі № 127/15682/23, в ході розгляді якої [PERSON] , свою вину визнав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідальність водія транспортного засобу Шкода октавія, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП, була забезпечена пільговим Полісом №ЕР 209447786 від 16.04.2024p., укладеним на умовах ч. 38-1.1, ст. 38-1\~ст.\~13\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» . оскільки страхувальник [PERSON] , є пенсіонером, про що міститься відповідна відмітка в полісі, а отже настає відповідальність по відшкодуванню шкоди на винуватця ДТП в 50 % співвідношенні до суми завданих збитків. Оскільки, забезпеченим транспортним засобом керував [PERSON] , який не є страхувальником, то виникло зобов`язання сплати 50% від виплаченого страхового відшкодування. Потерпілий від вищезазначеної ДТП [PERSON] - власник автомобіля марки КIA FORTE, д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про відшкодування збітку заподіяного внаслідок ДТП. Співробітниками ПрАТ «ВУСО» 24.05.2023 року було здійснено oгляд автомобіля марки КIA FORTE, складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото- таблицю пошкоджень, ремонтну калькуляцію. Факт ДТП від 20.05.2023 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 2296397-1 від 12.06.2022 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Полісу обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209447786 від 13.06.2022 р., та на підставі страхового акту, співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 18\~776,92 грн. Враховуючи вищенаведене,\~загальний розмір\~фактично понесених\~витрат ПрАТ\~«СК «ВУСО»\~склав 18\~776,92\~грн. 15.04.2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] , укладено договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №209447786. З метою досудового врегулювання спору 25.04.2024 р. відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, яку відповідач проігнорував. Зазначене й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом, в якому позивач просить стягнути завдані збитки в порядку регресу з винної у ДТП особи в сумі 9\~388,46 грн., судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 16\~352,00. Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2024 року, головуючим у справі обрано суддю Короля О. П. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2024 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Згідно розпорядження керівника апарату Вінницькго міського суду Вінницької області від 11 червня 2025 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із тим, що згідно наказу голови Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2025 року №37-к, виданим на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 29 травня 2025 року №1148/0/15-25, суддю [PERSON] відраховано зі штату Вінницького міського суду Вінницької області. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025, головуючим по справи визначено суддю Антонюка В. В. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області в складі судді Антонюка В. В. від 12 червня 2025 року дану справу прийнято до свого провадження, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] , (пенсіонером), укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 209447786 від 13.06.2022 р., за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки Шкода октавія, д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов даного полісу ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь особи, якій було завдано шкоду об`єктом страхування, а саме автомобілем марки Шкода октавія, д.н.з. [NUMBER] . 20.05.2023 о 15:20 год., водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Шкода октавія, д.н.з. [NUMBER] , за адресою: м. Вінниця, вул. Глінки 60, здійснив зупинку транспортного засобу біля лівого краю проїзджої частини дороги, для висадки пасажира, чим створив небезпечні умови для дорожнього руху. В результаті відкриття дверей пасажиром, відбулось пошкодження транспортного засобу марки КIA FORTE, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В ході ДТП автомобілі отримати механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Вінницького суду Вінницької області від 06.07.2023 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідно до\~ ст.\~82\~ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. 22.05.2023 року потерпіла від ДТП [PERSON] , звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Співробітниками ПрАТ «ВУСО» 24.05.2023 року було здійснено oгляд автомобіля марки KIA FORTE, складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото- таблицю пошкоджень, ремонтну калькуляцію. Факт ДТП від 20.05.2023 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 2296397-1 від 12.06.2022 року. Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування за договором страхування № 209447786, сума страхового відшкодування складає 18\~776,92 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Полісу обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209447786 від 13.06.2022 р., та на підставі страхового акту, співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 18\~776,92 коп. Вказані кошти ПрАТ «СК «ВУCO» виплачені [PERSON] згідно платіжної інструкції від 02.06.2023 р. № 23375. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно статті 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188\~ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином ПрАТ "СК"ВУСО" отримало право регресної вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 18 776,92 грн., з винної особи. 15.04.2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] , укладено договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. Згідно п. 2.2 договору загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається згідно цього договору, складає 1\~557 072,14 грн. Відповідно до п. 3.1.3 договору право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора. Згідно п. 4.1 договору ціна договору складає 155 707,21 грн. Як вбачається із додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 15/04/2024 від 15.04.2024 р. до позивача перейшло право вимоги за договором страхування № 209447786, сума страхового відшкодування 18\~776,92 грн., сума боргу 9\~388,46 грн., ціна\~938.85 грн. Із платіжної квитанції № 5A23-C1B5-B815-KT3K від 22.04.2024 р., вбачається, що ФОП [PERSON] перерахував ПАТ\~СК\~«ВУСО» грошові кошти в сумі 95\~207, 21 грн. згідно платіжної квитанції № 06B3-4CX0-88PK-2072 від 22.04.2024 р., ФОП [PERSON] перерахував ПАТ\~СК\~«ВУСО» грошові кошти в сумі 60\~500,00 грн. відповідно договору № 15/04/2024 про відступлення права вимоги від 15.04.2024 р. Отже, новий кредитор ФОП [PERSON] , отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209447786 від 13.06.2022. Частиною першою статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача ФОП [PERSON] перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаного боргу. Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі 9\~388,46 грн., а позовні вимоги в цій частині, підлягають задоволенню. ЄСПЛ вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 137, 141 ЦПК України. Так, позивачем було зазначено, що судові витрати складаються з суми судового збору в розмірі 1 211,20 грн., сплаченого при поданні позову та витрат на оплату правової (правничої) допомоги адвоката в сумі 16\~352,00 грн. В підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу. до позовної заяви додано: Договір №25-05 про надання правової (правничої) допомоги від 25.05.2024 року, додаткова угода №0509 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги №25-05 від 25.05.2024 року, у якій зазначений розрахунок вартості наданої правової допомоги та платіжна інструкція від 05.09.2024 р. про сплату позивачем коштів у сумі 16\~352,00 гривень за надання правової (правничої) допомоги. З додаткової угоди №0509 вбачається, що адвокатом було надано наступні послуги: вивчення матеріалів страхової справи та формування правової позиції, подача необхідних запитів до суду, вимоги про досудове врегулювання спору 7\~154,00 грн., підготовка позовної заяви та подача до суду\~6\~132,00 грн., підготовка процесуальних документів у кількості необхідній для подачі позову\~2\~044,00 грн., підготовка клопотань до суду та представництво інтересів в суді 1\~022,00 грн. Разом з тим, суд зазначає, що адвокат Хобта Ю. М. у судові засідання не з`являвся, ніяких заяв та клопотань до суду не подавав. Справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Тобто зазначені у додатковій угоді послуги в розмірі 1\~022,00 грн. позивачу не надані, а тому відшкодуванню не підлягають. Згідно зі статтею 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи відсутності доказів надання адвокатом послуг позивачу на суму 1\~022,00 грн., відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 15 330,00 грн. Відповідно п. 4\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір в сумі 1 211,20 грн. підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Outcome: partial