Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, приватного нотаріуса Богаченко Оксани Іванівни про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2022, видане [PERSON] , приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Богаченко Оксаною Іванівною, що зареєстровані за реєстровим номером 890 та 893; скасування рішення від 14.09.2022 державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Богаченко О.І. про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельні ділянки кадастровий номер 4620984900:12:000:0029 та кадастровий номер 4620984900:12:000:0171, що на території Городоцької міської ради Львівського району Львівської області; скасування в Державному земельному кадастрі записи про право власності на [PERSON] на земельні ділянки кадастровий номер 4620984900:12:000:0029 та кадастровий номер 4620984900:12:000:0171, що на території Городоцької міської ради Львівського району Львівської області; зобов`язання приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Богаченко О.І. повернути державний акт серії ЯГ 042110 від 28.12.2011 на земельну ділянку на території Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва площею 0.8000 га яка складається з двох ділянок одна з яких площею 0.7581 га кадастровий номер 4620984900:12:000:0029 а інша площею 0,0419 га кадастровий номер 4620984900:12:000:0171 [PERSON] . Позивач позов мотивує тим, що має у власності земельну ділянку на території Мильчицької сілької ради Львівського (Городоцького) району Львівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.8000 га яка складається з двох земельних ділянок, одна площею 0.7581 га з кадастровим номером 4620984900:12:000:0029 а інша площею 0,0419 га кадастровий номер 4620984900:12:000:0171. Вказана земельна ділянка йому належить згідно Державного акту серії ЯГ 042110 від 28.12.2011. Його однофамільцю [PERSON] , який помер [INFO] теж належала земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту серії ЯГ 042107 від 06.04.2012, розташована на території Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, площею 0.8197 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0.0421 га з кадастровим номером 4620984900:12:000:0025 та площею 0,0421 га з кадастровим номером 4620984900:12:000:0167. Однак, як йому стало відомо, що спадкоємець після смерті [PERSON] (відповідач) успадкував земельну ділянку належну йому як власнику, а не належну спадкодавцю. Нотаріус відмовилась виправляти помилку в документах, а саме: в свідоцтві про право на спадщину та рішенні державного реєстратора, Держгеокадастр повідомив, що технічна документація відсутня, отже з метою захисту свого права на земельну ділянку, вимушений звертатись до суду з означеним вище позовом. На підставі викладеного позивач просить задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою від 08.11.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, визначений строк для подачі відзиву. Головне управління Держгеокадастру подало відзив на позовну заяву в якому просить відмовити позивачу у позові з огляду на те, що позов позивача є неналежним та неефективним способом захисту. Просили розглядати справу у відсутності їх представника. Представник відповідача [PERSON] адвокат Жовтонецький В.М. також подав відзив у якому просить відмовити в позові оскільки нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця та склад спадкового майна, його довіритель не порушив прав позивача. У відзиві виклав підстави не визнання позову. Нотаріус Богаченко О.І. дала письмові пояснення, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов наступного. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Під час\~розгляду справи\~ встановлено,\~що позивачу\~ [PERSON] ,\~який має\~податковий номер\~ [NUMBER] \~на праві\~власності належать\~дві земельні\~ділянки \~площею 0.7581\~з кадастровим\~номером кадастровий\~номер 4620984900:12:000:0029\~та площею\~0.0419\~з кадастровим\~номером 4620984900:12:000:0171. Землі на території Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області. Вказані земельні ділянка йому належать згідно Державного акту серії ЯГ 042110 від 28.12.2011.(а.с.17, 18,19) Згідно Державного акту ЯГ 042107 від 06.04.2012 на території Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області виділено земельні\~ділянки громадянину\~ [PERSON] ,\~який при\~житті мав\~податковий номер [NUMBER] та який помер [INFO] (а.с.20,55, 71). З копії спадкової справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (відповідач) проживали разом в [ADDRESS] (а.с.57) Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Богаченко О.І. 27.04.2022 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся його син [PERSON] , який подав нотаріусу Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 042110 від 28.12.2011, (а.с.51, 91) Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку документи на яку пред`явив нотаріусу спадкодавець [PERSON] , чітко вбачається у, що власником такої є [PERSON] , (земельна ділянка з кадастровим номером 4620984900:12:000:0029 площею 0.7581 та площею 0.0419 з кадастровим номером 4620984900:12:000:0171) а не [PERSON] , також зазначено податковий номер власника земельної ділянки Венгрина Степана [NUMBER] , а не спадкодавця [PERSON] (а.с.92) На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримав у спадок земельні ділянки: площею 0.7581 з кадастровим номером 4620984900:12:000:0029 та площею 0.0419 з кадастровим номером 4620984900:12:000:0171, які фактично та за правовстановлюючими документами належать позивачу [PERSON] , а не спадкодавцю [PERSON] , адже кожен із них має різні реєстраційні номери облікової картки платника податків (а.с.94-103) Згідно відповіді нотаріуса вбачається, що для оформлення спадщини на вищевказані земельні ділянки [PERSON] був наданий правовстановлюючий документ : державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 042110 від 28.12.2011 та на ім`я спадкоємця [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.(а.с.49) Матеріалами справи спростовано пояснення нотаріуса, оскільки фактично до нотаріуса звертався [PERSON] , а не [PERSON] і свідоцтво про право на спадщину за законом отримав [PERSON] після смерті [PERSON] . (а.с.50-118) Відповідачами у позові вказані до [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, приватний нотаріус Богаченко Оксана Іванівна. Під час розгляду справи встановлено, що вони є належними відповідачами. Щодо позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України (в редакції, чинній станом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті [PERSON] \~на ім`я\~ [PERSON] ,\~за реєстровими\~номерами \~890\~та 893,що\~стосується земельних\~ділянок \~є недійсним,\~оскільки видані\~на спірні\~земельні ділянки,\~власником яких\~є позивач,\~а не\~спадкодавець,\~нотаріус при\~оформленні не\~звернула увагу\~на реєстраційні\~номери облікової\~картки платника\~податків,\~а саме, що в спадкодавця інший номер, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, спадкодавець не є власником земельних ділянок, документ на які надав спадкоємець [PERSON] (а.с.101) Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 судам роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. У постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2- 1316/2227/11, від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц, від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Так, спадкове право характеризується цілою низкою спеціальних способів захисту прав та інтересів судом. Серед таких способів захисту у ст. 1301 ЦК України відокремлено визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. У ЦК України закріплено можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто, оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва). Також в діях відповідача [PERSON] суд знаходить порушення прав позивача з огляду на те, що він при оформленні спадкових прав не зауважив нотаріусу , що в Свідоцтві про смерть ім`я його батька « [PERSON] », а в свідоцтві про його народження батьком зазначено « [PERSON] ». Щодо зауважень Головного управління Держгеокадастру про обраний позивачем спосіб захисту є не належний та неефективний, суд знаходить, що таке не знайшло свого підтвердження, оскільки факт видачі свідоцтва про право на спадщину та реєстрація права власності на спадкове майно створює ситуацію, коли позивач не може пред`явити негаторного чи віндикаційного позову. Головне управління Держгеокадастру при перенесенні відомостей з Державного реєстру земель на підставі технічної документації із землеустрою , також не звернули увагу на ідентифікаційні номери власників земельних ділянок. Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено порушення його прав, оскільки нескасована державна реєстрація земельних ділянок з кадастровим номером 4620984900:12:000:0029 площею 0.7581 та площею 0.0419 з кадастровим номером 4620984900:12:000:0171) позбавляє реалізації його прав як власника цих земельних ділянок. Крім того задоволенню підлягає вимога про повернення державного акту серії ЯГ 042110 від 28.12.2011 позивачу з огляду на те, що оригінал такого долучений до спадкової справи № 25/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі якого видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] . Отже, позов належить задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved