Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Коростишівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Голубіївське» Кропивнянської сільської ради Коростишівського району Житомирської області розміром 4,57 в умовних кадастрових гектарах. [INFO] помер брат позивача, [PERSON] , [INFO] . Родині стосунки позивача з братом підтверджується рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2024 року у цивільній справі № 935/2856/23, яким встановлено, що [PERSON] , 1951 року народження, який помер [INFO] , є ріднім братом [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] не залишив заповіт, інших спадкоємців, окрім позивача у нього немає, 01 березня 2025 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Мошковським О.С. заведено спадкову справу до майна померлого, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.03.2025 № 80300848. Відповідно до довідки Кропивнянського страостинського округу Коростишівської міської ради від 18.11.2024 № 13-08/295, на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на момент його смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований і ніхто не проживав. До складу спадкового майна входить земельна ділянка частка (пай) серії ЖТ № 0037086 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що знаходиться на території Коростишівської міської ради. З метою оформлення спадкових прав позивач звернулась до нотаріуса, проте, нотаріусом було відмовлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що [PERSON] не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у встановлений термін відповідно до ст..ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України; наявність розбіжності у рішенні Коростишівського районного суду від 23.05.2024 , справа № 935/2856/23 та свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , а саме зазначенні імені особи (Едуард та [PERSON] ); Не подано до нотаріуса оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), який відповідно до ст..2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Таким чином нотаріус не має можливості видати свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті брата. Одночасно, нотаріусом було роз`яснено право на визнання права власності на майно у судовому порядку. , оскільки не подано документі, що посвідчують права власності спадкодавця на будинок. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Коростишівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява, в якій зазначено що розгляд справи проводити без участі представника міської ради. Частиною 3 статті 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву по суті справи сторони, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у межах заявлених вимог, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , і вказана обставина підтверджується копією повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.05.2024 у цивільній справі за № 935/2856/23 ухвалено, заяву задоволено та встановлено факт того, що [PERSON] , 1951 р.н., який помер [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 31.07.2024 у справі 935/2856/23 про виправлення описки у судовому рішенні Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.05.2024, вказати « [PERSON] , а потрібно « [PERSON] » відмовлено. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] зареєстровано спадкову справу за № 73734627, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.03.2025 за № витягу 80300848. [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований і ніхто не проживав, що підтверджується довідкою від 18.11.2024 за № 13-08/295 виданою Старостою Кропивнянського старостинського округу М. Дубиченко. Відповідно до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Коростишівською райдержадміністрацією по Кропивнянській сільській раді за № 69 від 27.01.1997 року містить запис щодо громадянина [PERSON] , серія [NUMBER] , КСП «Голубіївське». Видача дубліката або копії сертифіката на право на земельну частку (пай) неможливо, що підтверджується листом від 24.12.2024 за № 4770/35-24 виданим ГУ Держгеокадастру у Житомирській області Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділ №1. За померлим [INFO] [PERSON] , рахується домоволодіння по [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи, а саме довідкою із погосподарської книзі № 6 на 2024 рік від 14.11.2024 за № 13-08/294. \~ \~ \~ \~Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовлений станом на 28.11.2024, характеристики на будинок, якою встановлено, що житловий будинок 1967 року побудови. Відповідно до довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна № 949 від 05.12.2024 КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вбачається, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 51 станом до 31.12.2012 за адресою: [ADDRESS] право власності на нерухоме майно не зареєстровано. [PERSON] , що діє від імені [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Голубіївське» с. Голубівка Коростишівського району Житомирської області після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із пропуском [PERSON] терміну для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України, а також у зв`язку з відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та відсутності оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), про що нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2025 № 98/02-31. Відповідно до довідки від 13.03.2025 № 13-08/87 видана Старостою Кропивнянського старостинського округу М. Дубиченко про фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном згідно ЦК УРСР 1963 року, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, після смерті зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , оскільки вона проводила ремонт належного померлому житлового будинку та господарських будівель, обробляла присадибну земельну ділянку в розмірі 0,55 га, в тому числі для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0, 25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,30 га. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР\~1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до\~ст. 524 ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Положеннями\~ст. 529 ЦК УРСР\~встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Положенням\~ст. 548 ЦК УРСР\~встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (постанова ВС від 20.03.2020 року по справі № 305/235/17, постанова від 26.07.2023 року по справі № 641/3893/20). Отже, системний аналіз зазначених норм права та їх тлумачення свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Згідно вимог ст.ст. 125, 126\~ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує це право, та його державною реєстрацією, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Частиною 3\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV\~передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4\~статті 3 цього Закону\~права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999р. № 12/5-126 роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992р., при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ. Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у вищезгаданому листі № 24-753/0/4-13 робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05.08.92р., на які спадкоємець не отримав правовстановлюючі документи. Таким чином по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Прийняття в експлуатацію таких будівель на час побудови житлового будинку не вимагалось, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно\~- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] побудований до 05.08.1992 року, та відповідно до даних, які містяться в матеріалах справи, належав померлому [PERSON] за наявності на такий будинок відповідної технічної документації БТІ, відповідно до відмови нотаріуса у вчинення нотаріальних дій, представник спадкодавця звернувся до нотаріуса у видачі свідоцтва права на спадщину за законом тільки на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Голубіївське» с. Голубівка Коростишівського району Житомирської області. Також в листі ГУ Дерджгеокадастру у Житомирській області зазначено, що за [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серією ЖТ № 0037086 а відповідно до свідоцтва про смерть серією [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] , а тому дана розбіжність у зазначенні імен [PERSON] та [PERSON] не дає встановити, що це одна і та особа. Застосовуючи вказаний підхід до обставин даної справи, суд констатує, що наявними матеріалами належним чином підтверджується факт смерті спадкодавця [PERSON] . Позивач в справі, [PERSON] як спадкоємець за законом, встановила факт родинних відносин з [PERSON] , в строк та в порядку, що передбачені\~ст. 1268-1270 ЦК України, заяви про прийняття спадщини не подала, що зазначено у поставі нотаріуса від 01.03.2025 № 98/02-31. Обставин, які б звільняли спадкоємця від прийняття спадщини шляхом подання заяви відповідного змісту, відповідно до ч. 3-4\~ст. 1268 ЦК України, з матеріалів справи не вбачається. Отже, [PERSON] не прийняла спадщину, не набула права на спадкування, тому відсутні правові підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно. У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed