Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача Реньо Ален П`єр Паскаля - адвокат Ніколаєва Галина Григорівна звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 лютого 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис за №49. З листопада 2024 року як сім`я сторони не проживають, не виконують сімейні та подружні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Позивач та Відповідач не одноразово протягом останніх місяців намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося. В результаті цих розмов Позивач прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. З підстав наведених вище, збереження сім`ї між Позивачем та Відповідачем є неможливим. Зважаючи на це, просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі. Ухвалою суду від 06 травня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Відповідачка [PERSON] подала до суду клопотання, згідно якого на розірвання шлюбу не згідна та з метою збереження сім`ї просить надати їм термін на примирення - 6 місяців. Представник позивача, згідно поданого клопотання, заперечує проти надання строку для примирення та просить шлюб розірвати. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 лютого 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис за №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (видане повторно). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України). Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено судом, подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам одного із сторін. Щодо вирішення клопотання відповідача про надання строку для примирення, суд виходить з наступного. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019. Суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя. Вирішуючи клопотання відповідача про надання строку на примирення, суд враховує категоричну позицію позивача щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї, припинення фактичних сімейних відносин. Наведене свідчить про те, що надання сторонам строку для примирення не відповідає меті цього інституту - сприяння примиренню подружжя, оскільки надає одній зі сторін можливості зловживати процесуальними правами, тому у задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення сторін необхідно відмовити. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов задовольняє.

Outcome: approved