Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

До Хаджибейського районного суду м. Одеси 21.07.2025 року звернулося ОСББ «БРЕУСА, 61/9» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 9952,08 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 19.12.2011 року з метою управління багатоквартирним будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9». ОСББ «Бреуса, 61/9» на законних підставах забезпечує надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послуг, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку. [PERSON] є користувачем та власником квартири [ADDRESS] , який не здійснює оплату на надані комунальні послуги, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з січня 2024 року у розмірі 9952,08 грн. 23.01.2025 року відповідачу направлено претензію попередження, яка залишилась без уваги. Вказані обставини слугували причиною звернення позивача до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 23.07.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. У судові засідання 13.08.2025 року та 19.08.2025 року сторони з`явились. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 19.12.2011 року з метою управління багатоквартирним будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « [ADDRESS] ». ОСББ «Бреуса, 61/9» на законних підставах забезпечує надання житлово - комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послуг, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку (а.с. 5-13). Протоколом № 1/20.03.17 від 20.03.2017 року позачергових зборів членів Правління ОСББ\~Бреуса, 61/9\~було вирішено призначити з 21.03.2021 року [PERSON] Головою Правління ОСББ\~Бреуса, 61/9. Кандидатура на посаду Голови Правління [PERSON] затверджена Загальними зборами ОСББ\~Бреуса, 61/9, що відбулися 05.03.2017 року. Наказом № 21/03 від 21.03.2017 року [PERSON] приступив до виконання на громадських засадах посадових обов`язків Голови Правління ОСББ\~Бреуса, 61/9 (а.с. 15). Протоколом Загальних зборів ОСББ\~Бреуса, 61/9\~від 14.03.2020 року було прийнято рішення про затвердження кошторису на 2020 рік та встановлення розміру внесків на утримання будинку у розмірі 4,45 грн/м. кв. для всіх співвласників (а.с. 16). Протоколом Загальних зборів ОСББ\~Бреуса, 61/9\~від 27.03.2021 року було прийнято рішення про затвердження кошторису на 2021 рік та встановлення розміру внесків на утримання будинку у розмірі 5,35 грн/м. кв. для всіх співвласників з 01.04.2021 року (а.с. 17). Таким чином ОСББ «Бреуса, 61/9» на законних підставах забезпечує надання житлово - комунальних послуг у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; надання житлових послуг, частково комунальних послуг, сприяє співвласникам в отриманні комунальних послуг, згідно укладених договорів з постачальниками здійснює оплату комунальних послуг, у тому числі фактично спожитих співвласниками у належних співвласникам на праві власності житловим та нежитловим приміщенням в будинку. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджуються відповіддю № 435790036 від 17.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 34). [PERSON] не здійснювала оплату за надані комунальні послуги, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість за період з січня 2024 року у розмірі 9952,08 грн., що підтверджуються довідкою-розрахунком (а.с. 35). 23.01.2025 року вих. № 01/01/25 [PERSON] була направлена претензія-попередження (а.с. 36) Відповідно до п. 1 розділу І Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», затвердженого рішенням Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9», оформленого протоколом №\~8 від 27.03.2017 року, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бреуса, 61/9» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» (а.с. 6-12). Відповідно до п. 1 розділу II Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством України. Відповідно до п. 2 розділу II Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до п. 3 розділу II Статуту ОСББ «Бреуса, 61/9», завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до\~ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання, зокрема, має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна відповідно до статуту; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків співвласників, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом; доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь- якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів власників приміщень. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"\~визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Положення\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирної будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежі звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасні та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднані внески і платежі. 15.08.2025 року відповідачем було надано до суду платіжну інструкцію від 12.08.2025 № 1.258070193.1, на загальну суму 15000, 00 грн., як доказ щодо погашення заборгованості за спожиті ним житлово-комунальні послуги (а.с. 63). 19.08.2025\~року суд\~у судовому\~засіданні дійшов\~висновку щодо\~закриття провадження\~у судовій\~справі,\~у зв`язку\~із фактичним\~виконанням відповідачем\~обов`язку щодо\~погашення заборгованості\~за спожиті\~ним житлово-комунальні\~послуги перед ОСББ\~«БРЕУСА,\~61/9» до початку судового розгляду. Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Таку правову позицію висловлює Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) Судом встановлено, що відповідачем до прийняття судового рішення повністю виконані вимоги позивача по стягненню заборгованості, а позивачем таке виконання прийняте. З огляду\~на викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~ОСББ «БРЕУСА,\~61/9»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг підлягає частковому задоволенню, в частині щодо стягнення витрат на його користь витрат на дання професійної правничої допомоги та судових витрат. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень частини 1 та пунктів 1, 2 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Витрати на правничу допомогу наданих адвокатом Багно Віталієм Сергійовичем в сумі 4500 грн. підтверджується договором № 17/07 про надання правової допомоги від 17.07.2025 р., додатком до договору № 17/07 від 17.07.2025 р. Щодо витрат по сплаті судового збору суд зазначає таке. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, за вимогами\~ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50% судового збору. Згідно із\~ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У судовому засіданні відповідач просить зменшити розмір витрат, які підлягають стягненню з нього, до 1000 грн., вказуючи на їх не співмірність з розміром існуючої заборгованості. У даній\~справі відповідачем,\~за вимогами\~заяви від\~21.07.2025\~року позовні\~вимоги визнано\~в повному\~обсязі,\~заборгованість за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги \~сплачені у\~повному обсязі,\~з огляду\~на що,\~з відповідача\~на користь\~позивача належить\~стягнути судовий\~збір у\~розмірі 1514\~грн.\~00\~коп. та\~витрати на\~правничу допомогу\~у розмірі 1000 грн. Іншу частину судового збору у розмірі 1514 грн. 00 коп. позивачу належить повернути з Державного бюджету України. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved