Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в Городищенський районний\~суд Черкаської\~області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що з 22 грудня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON] , згідно до актового запису №301 Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалася по причині відсутності взаєморозуміння між ними, часто сваряться. Втрачені почуття любові та поваги один до одного. Шлюб перебуває у фактичних шлюбних відносинах остільки спільно не проживають близько 4 років, спільне господарство не ведуть. До суду подано позов про розірвання шлюбу і є необхідним вирішити питання про утримання їх спільної дитини, остільки допомоги на утримання дитини добровільно відповідач не надає, відмовляється виділяти кошти на розвиток дочки, не цікавиться її вихованням. Прийняла рішення звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини для виключення будь-яких непорозумінь в питанні утримання дитини зі сторони відповідача (а.с.1-3). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 25 червня 2025 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову (а.с.14-15). 09 липня 2025 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області підготовче провадження у цивільній справі закрите та призначено судовий розгляд по суті (а.с.24-25). У судове засідання сторони у справі, будучи належно повідомленими, шляхом надіслання судових повісток, не з`явилися, у змісті надісланих до суду письмових заяв від 05 серпня 2025 року представник позивача і відповідач вказали на підтримання позовних вимог, їх визнання, і розгляд справи без їх участі. З врахуванням вищезазначеного, суд, вбачає можливим провести судове засідання у відсутність сторін, повідомивши їх про прийняте судом рішення. За таких обставин, враховуючи належне повідомлення сторін і їх згоду на розгляд справи без їх участі, суд, приймає рішення про можливість проведення судового засідання у їх відсутність, остільки у справі достатньо доказів для її об`єктивного розгляду. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін, зміст їх заяв до суду з клопотаннями про розгляд без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому\~\~обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей. Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із досліджених судом доказів, які надані позивачем до суду, вбачається, що сторони у справі на час розгляду судової справи перебувають у зареєстрованому шлюбі, на час народження неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , мала місце реєстрація шлюбу (а.с.1-3). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 17 червня 2025 року (видано повторно) [PERSON] , дата народження [INFO] , батьками записано мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.10). За змістом Витягу з Реєстру Городищенської територіальної громади від 05 березня 2024 року реєстрація місця проживання позивача [PERSON] - проживає разом із дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] (а.с.7,8). Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про її неповнолітній вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, який до суду не прибув, подав письмову заяву щодо визнання позовних вимог позивача, відзиву на позов не зареєстрував, не повідомив суд про стан фізичного здоров`я, працевлаштування, рівень доходів, наявність інших утриманців, присутність чи відсутність спору щодо батьківства, - бере до уваги, що на час судового розгляду домовленість про сплату аліментів між сторонами, як батьками, відсутня, питання утримання неповнолітньої дитини не вирішено, тому, слід, стягнути із [PERSON] аліменти, як такого, що має можливість їх сплачувати на утримання неповнолітньої дитини, та не заперечив проти виконання такого обов`язку у встановлений чинним законодавством порядок. Аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Під час судового розгляду встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає біля матері, позивача [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.7,8) і відповідач цієї обставини за змістом поданої заяви та письмових доказів не заперечив (а.с.17). При прийнятті рішення у цивільній справі, суд вирішує питання стягнення судових витрат, остільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем [PERSON] заявлено до суду позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, і відповідно судовий збір не сплачувався, остільки згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» закріплені категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою позивача у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідач [PERSON] має сплатити на користь Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. у зв`язку з розглядом позовних вимог судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, остільки такий у справах вищевказаної категорії стягується з відповідача. Рішення суду, слід піддати до негайного виконання в межах стягнення аліментів за один місяць з відповідача.

Outcome: approved