Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

09 травня 2025 року представник позивача звернувся\~до суду з позовом про виділ частки із спільної часткової власності в окрему одиницю та визнання права власності на частину домоволодіння в натурі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідно до Рішення народного суду Глобинського району Полтавської області від 26 червня 1991 року, справа № 2-218 1991 року, позивачу на праві спільної часткової власності належать 27/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями. Інші 23/50 частини вказаного житлового будинку належать [PERSON] на підставі свідоцтва [ADDRESS] на право особистої власності на жилий будинок, видане виконкомом Глобинської міської ради 25.09.1989 року. [INFO] [PERSON] , власник 23/50 частки садибного (індивідуального) жилого будинку помер, про що Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено відповідний запис. Як вбачається з копії спадкової справи після померлого [PERSON] , спадкоємцями є його доньки: [PERSON] та [PERSON] , які подали заяви про прийняття спадщини, проте не оформили своїх спадкових прав. Позивач, разом із нині померлим [PERSON] разом провели розподіл та фактично використовували свої частки будинку та господарських будівель кожен окремо, але без виділення часток в натурі. Житловий будинок має окремі входи, окремо підключений до газопостачання, електроенергії та води. На даний час, позивач має намір продати свою частину будинку і для цього їй необхідно виготовити технічну документацію та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці під будинком. З цією метою позивач і звертається до суду, оскільки згідно з ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Другий власник спільної часткової власності помер тому виготовлення спільної технічної документації на земельну ділянку неможливе. Оскільки співвласник помер, а його спадкоємці не оформлюють спадкове майно, вказана обставина перешкоджає позивача вільно користуватися та розпоряджатися належній їй на праві приватної власності частині житлового будинку. Посилаючись на викладене, позивач просила суд виділити їй в натурі 27/50 ідеальної частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] в самостійний об`єкт нерухомого майна (окрему одиницю із правовим режимом користування 1/1 частини) та визнати за нею право власності на нього. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися. Представник подав до суду заяву про розгляд справи за його з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки до суду не повідомляла. 30.05.2025 надіслала клопотання про розгляд справи, яке призначено на 17.06.2025 в режимі відеоконференції, однак судове засідання відклалося. Інших клопотань, заяв, відзиву до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки до суду не повідомляла. Відзиву, клопотань чи заперечень не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, де прохав здійснювати судовий розгляд без його участі. При винесенні рішенні покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Як вбачається із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 25.09.1989 року виданого Виконавчим комітетом Глобинської міської ради народних депутатів Полтавської області Глобинського району [PERSON] належить в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до копії Рішення народного суду Глобинського району Полтавської області по справі № 2-218 1991 року від 26 червня 1991 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 27/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Як вбачається з довідки № 61/1572 від 17.04.2023 виданою комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» Управління міського майна Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в КП «КМБТІ» зареєстровано нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] належить двом власникам, а саме: [PERSON] у частці 23/50 на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, видане виконкомом Глобинської міської ради 25 вересня 1989 року та [PERSON] у частці 27/50 на підставі Рішення народного суду Глобинського району Полтавської області від 26 червня 1991 року, справа 2-218 1991 року (а.с. 7). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру-заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відсутні (а.с. 11). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленого Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації [PERSON] фактично належить із житлового будинку літ. А, а, а1, а1г, а2, аЗ: веранда №1-1 площею - 7.2 кв.м, ванна № 1-2 площею - 4.8 кв.м., кухня № 1-3 площею 9.1 кв.м., передпокій № 1-4 площею 5.0 кв.м., кімната № 1-5 площею 9.6 кв.м., кімната № 1-6 площею 13.9 кв.м., кімната № 1-7 площею 10.3 кв.м., всього загальною площею 59.9 дв.м., житлова площа 33.8 кв.м.; - із господарських будівель: погріб літ. «Бп», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», колодязь літ. «к», огорожа «№1-2» (а.с. 12-14). Як вбачається з довідки № 61/3304 за 03.09.2015 виданою комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» Управління житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації, при проведенні технічної інвентаризації по туп. Космодем`янської м. Глобине від 31.07.2015р. виявлено, що за рахунок добудови прибудови, загальна площа збільшена на 10,3 кв.м., житлова збільшена на 10,3 кв.м. Згідно з діючою інструкцією це не являється самочинним (а.с. 15). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 23.12.2024 виданий «Глобинським архітектурно-планувальним бюро» Глобинської міської ради» житловий садибний будинок з господарськими приміщеннями літ. «А, а, а1, а2, а3» та сарай літ. «Г» по [ADDRESS] встановлено можливість його надійної і безпечної експлуатації та, враховуючи наявність окремих входів в кожну частину будівлі, відокремленість систем інженерного забезпечення і наявність відокремлених особових рахунків, обстежуєма частина будівлі відповідає вимогам, що згідно Державних будівельних норм, визначені для житлових садибних будинків (а.с. 16-23). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , що зареєстроване Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис - № 259 (а.с. 29). Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні копією спадкової справи спадкоємцями померлого [PERSON] є дочка [PERSON] , яка подала заяву на прийняття спадщини та дочка [PERSON] , яка теж подала заяву на прийняття спадщини (а.с. 30-46). Відповідно до копії рішення Глобинської міської ради VIII скликання п`ятдесятої сесії № 966 від 05 вересня 2023 року про перейменування топонімів Глобинської міської територіальної громади та додатку до нього, стара назва: тупик Космодем`янської, нова назва: тупик [PERSON] (а.с. 47-49). У висновку ринкову вартість майна виданим ФОП [PERSON] від 21.03.2025 ринкова вартість об`єкту оцінки становить: 203\~811 грн. Ринкова вартість 27/50 частини об`єкту оцінки становить: 110\~058 грн. (а.с. 50). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за волею, незалежно від волі інших осіб. Із змісту ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Правом володіння є юридично забезпечена можливість власника мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого господарського чи\~іншого впливу. Правом користування є юридично забезпечена можливість власника здобувати від майна, що йому належить корисні властивості для задоволення своїх особистих майнових потреб. Правом розпорядження є юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна, шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану призначення, тощо. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України,\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.\~Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.\~Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За таких обставин, оскільки між позивачем та відповідачами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364,367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Тому визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13. Крім того, суд враховує роз`яснення, що містяться у пункті 6 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", згідно з яким при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦП України, у разі поділу спільного майна між співвласниками права спільної часткової власності на нього припиняється. На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved