Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

27 лютого 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Безручко Тетяна Олександрівна, представляючи інтереси позивача, звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою та просила визнати за [PERSON] право власності на 9/25 частки житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , за набувальною давністю. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] з 1992 року проживає в будинку, розташованому по [ADDRESS] . Разом із позивачем проживав її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . Діти позивача [PERSON] та [PERSON] понад десять років за вищевказаною адресою не проживають, кожен має свою родину та проживає окремо. Після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Позивач лише після відвідування нотаріуса дізналася, що частина будинку, у якому вона проживає, належить КСП ім. Кірова. Станом\~\~\~ на\~\~\~ 01 січня 2013 року право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , зареєстровано на праві особистої власності за КСП ім. Кірова на 9/25 частин на підставі реєстраційного посвідчення, виданого на підставі рішення Носівської міської ради від 30.11.1994 р. № 163, та за [PERSON] на 16/25 частин на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Носівською держнотконторою 20.04.1995 р. № 782. Частина будинку, де проживає позивач, становить 9/25, інша частина будинку 16/25 на праві власності належить [PERSON] , яка успадкувала цю частину будинку після смерті [PERSON] . КП «Носівське БТІ» на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальною площею 138,7 кв. м, житловою площею 74,5 кв. м. Рішенням Носівської міської ради народних депутатів від 30 листопада 1994 року № 163 за КСП ім. Кірова було признано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно з протоколом № 1 загальних зборів уповноважених членів господарства від 21 січня 2000 року вирішено реформувати КСП ім. Кірова у ТОВ «Новий шлях». Відомостей\~\~\~ про\~\~\~\~\~ розпаювання\~\~\~\~ майна, зокрема житлових будинків, між членами КСП ім. Кірова в архівному фонді не виявлено. Розпорядженням голови Носівської РДА від 23 квітня 2003 року № 133 скасовано державну реєстрацію ТОВ АФ «Новий шлях» у зв`язку з рішенням зборів учасників про ліквідацію товариства. Після ліквідації товариства документи в архівний відділ Ніжинської РДА Чернігівської області не передавалися. Реєстраційного посвідчення на будинок\~ по [ADDRESS] в архівному фонді КСП ім. Кірова не виявлено. Житловий будинок по [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності Носівської міської територіальної громади. Чоловік позивача [PERSON] працював в КСП ім. Кірова з 1992 по 2000 рік та звільнився з роботи у зв`язку з реорганізацією підприємства. [PERSON] з 1992 по день смерті [INFO] проживав по [ADDRESS] з позивачем. Так, із 1992 року і по тепер [PERSON] проживає в будинку по [ADDRESS] та продовжує відкрито, безперервно ним володіти, не приховуючи факт знаходження будинку в її володінні. Будь-яких скарг, претензій по факту володіння вищевказаним майном ні від кого не надходило. Так, за час володіння будинком [PERSON] проводила в ньому поточний ремонт, замінила вікна, відремонтувала покрівлю та утримує будинок в належному для проживання стані. Давність та добросовісність володіння частиною будинку свідчить про те, що позивач не знала і не могла знати про те, що володіє чужим майном і в неї відсутні підстави для набуття права власності. Саме тому позивач просить судовим рішенням визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок за набувальною давністю. Ухвалою від 04 березня 2025 року у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 01 травня 2025 року. Ухвалою суду від 01 травня 2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , змінено процесуальний статус третьої особи [PERSON] та залучено [PERSON] \~\~\~ (РНОКПП\~\~\~\~ [NUMBER] ,\~\~\~ зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) до участі у справі в якості співвідповідача; залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ); відкладено підготовче судове засідання в цивільній справі до 13 червня 2025 року. Ухвалою від 13 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у змісті позовної заяви. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області Яма С.С. у судове засідання не з`явилася, але до початку розгляду справи подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада Чернігівської області визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але до початку розгляду справи подала до суду заяву, у якій указала, що вона просить розглянути справу без її участі, позовну заяву [PERSON] визнає та просить її задовольнити в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явився, але до початку розгляду справи подав до суду заяву, у якій указав, що він просить розглянути справу без його участі, позовну заяву [PERSON] підтримує в повноту обсязі та просить її задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] дав показання, що він є сусідом позивачки, раніше працював у КСП ім. Кірова разом із її чоловіком [PERSON] . Житловий будинок по [ADDRESS] раніше був колгоспною конторою, там також жили тимчасові сезонні працівники, був дитячий садок. Покійний чоловік позивача працював у КСП комбайнером, голова КСП виділив йому під проживання частину будинок, увесь будинок [PERSON] забирати під проживання не захотів. Наразі в іншій частині будинку інший\~\~\~\~\~ господар\~\~\~\~\~ [PERSON] .\~\~\~\~ Позивач живе в частині будинку по [ADDRESS] по сьогодні, оселилася в будинку, коли її сину [PERSON] було 2 роки, тобто у 1992 році. Позивач жила із родиною та наразі\~ живе сама в будинку постійно, нікуди не виїжджала, живе відкрито, усі сусіди її бачать, знають, зробила в будинку ремонт, замінила вікна. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що вона проживає по сусідству з позивачем. Позивач постійно проживає в частині житлового будинку по [ADDRESS] з 1992 року, наразі проживає одна, раніше жила з чоловіком та двома синами. Позивач нікуди ніколи не виїжджала. Свідок познайомилася з родиною [PERSON] , бо працювала разом із [PERSON] в КСП ім. Кірова. Позивач [PERSON] разом із чоловіком та маленькими синами почала проживати в частині будинку по [ADDRESS] на початку 1990-х років. До того моменту це приміщення було приміщенням контори та дитячого садка, років п`ять до того, як в ньому почали проживати [PERSON] , будівля не використовувалася. Згодом в іншій частині будинку почали проживати Федченки. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вислухавши позивача, представника позивача, показання свідків, вивчивши й дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, право власності на об`єкт нерухомості за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду за сукупності умов, визначених статтею 344 Цивільного кодексу України. Такими умовами є добросовісність заволодіння майном, відкритість і безперервність володіння протягом установленого законом строку, зокрема, нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України. Тобто, об`єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на нерухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом десяти років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України). Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч.1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. У п. 9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). У п. 13 зазначеної Постанови роз`яснено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. У п. 14 зазначеної Постанови роз`яснено, що, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в\~\~\~\~ будинку,\~\~\~\~\~ розташованому\~\~\~\~ по [ADDRESS] . У цьому ж будинку зареєстрований та проживає син позивача [PERSON] , який залучений до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та який підтримав позовні вимоги [PERSON] . Указані обставини підтверджуються довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 17-02/2602 від 07 жовтня 2024 року (а. с. 14). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач [PERSON] із 7 жовтня 1989 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а. с. 13). Чоловік позивача [PERSON] працював в КСП ім. Кірова з 1992 по 2000 рік та звільнився з роботи у зв`язку з реорганізацією підприємства, що підтверджується архівними довідками комунальної установи «Трудовий архів» Носівської міської ради № 01-22/71 від 08 жовтня 2024 року, № 01-22/75 від 18 жовтня 2024 року (а. с. 42, 43-44). Чоловік позивача [PERSON] йович помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). Після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області № 1154/02-31 віл 29 жовтня 2024 року (а. с. 12). Позивач лише після відвідування нотаріуса дізналася, що частина будинку, у якому вона проживає, належить КСП ім. Кірова. Станом\~\~\~\~ на\~ 01 січня 2013 року право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , зареєстровано на праві особистої власності за КСП ім. Кірова на 9/25 частин на підставі реєстраційного посвідчення, виданого на підставі рішення Носівської міської ради від 30.11.1994 р. № 163, та за [PERSON] на 16/25 частин на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Носівською держнотконторою 20.04.1995 р. № 782, що підтверджується довідкою КП «Носівське БТІ» Носівської міської ради № 428 від 02 жовтня 2024 року (а. с. 15). Частина будинку, де проживає позивач, становить 9/25, інша частина будинку 16/25 на праві власності належить [PERSON] , яка успадкувала цю частину будинку після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1128, виданого 11 серпня 2023 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А., що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдтиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 397505534 від 02 жовтня 2024 року (а. с. 26-27). КП «Носівське БТІ» на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальною площею 138,7 кв. м, житловою площею 74,5 кв. м. Із технічного паспорта вбачається, що житлового будинку літ. «А» з прибудовами зменшилася на 6,6 кв. м за рахунок переобладнання житлової кімнати у передпокій без втручання в несучі конструкції згідно з постановою КМУ № 406, затвердженою 07.06.2017 року не потребують прийняття в експлуатацію. Крім того, технічний паспорт підтверджує, що житловий будинок фактично складається із двох квартир, кв. [ADDRESS] має кухню, житлову кімнату, веранду загальною площею 39,1 кв. м, житловою площею 13,4 кв. м (а. с. 28, 29-31, 32). Рішенням Носівської міської ради народних депутатів від 30 листопада 1994 року № 163 за КСП ім. Кірова було признано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] (нині [ADDRESS] ), що підтверджується копією рішення Носівської міської ради народних депутатів № 163 від 30 листопада 1994 року (а. с. 35). Згідно з протоколом № 1 загальних зборів уповноважених членів КСП ім. Кірова від 21 січня 2000 року вирішено реформувати КСП ім. Кірова у ТОВ «Новий шлях» (а. с. 36-39). Із повідомлення архівного відділу Ніжинської РДА Чернігівської області № Адв.-1164 від 18 жовтня 2024 року вбачається, що в архівних протоколах загальних зборів правління КСП за період\~\~\~\~ з\~\~ 1992\~\~\~\~ по 2000 рік рішення про виділення [PERSON] будинку, частини будинку в [ADDRESS] , не виявлено. Рішень загальних зборів, рішень правління в архівному фонді КСП ім. Кірова про затвердження переліку майна, що підлягає розпаюванню, зокрема житлових будинків, не виявлено. Реєстраційного посвідчення на будинок в [ADDRESS] , в архівних документах, не виявлено (а. с. 40). Розпорядженням голови Носівської РДА від 23 квітня 2003 року № 133 скасовано державну реєстрацію ТОВ АФ «Новий шлях» у зв`язку з рішенням зборів учасників про ліквідацію товариства (а. с. 34). Після ліквідації ТОВ агрофірма «Новий шлях» документи в архівний відділ Ніжинської РДА Чернігівської області не передавалися, що підтверджується довідкою архівного віділлу Ніжинської РДА Чернігівської області № Адв.-1164/3 від 18 жовтня 2024 року (а. с. 45).\~ Згідно з повідомленням Носівської міської ради Чернігівської області № 12-02/2846 від 01 жовтня 2024 року відповідно до переліку об`єктів права комунальної власності Носівської ТГ, затвердженого рішенням\~\~\~\~ сесії\~\~\~\~\~ міської\~\~\~\~ ради від 17 лютого 2023 року № 15/32/VІІ, житловий будинок по [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності Носівської міської територіальної громади (а. с. 41). Чоловік позивача [PERSON] працював в КСП ім. Кірова з 1992 по 2000 рік та звільнився з роботи у зв`язку з реорганізацією підприємства. Так, із 1992 року і по тепер [PERSON] проживає в будинку по [ADDRESS] та продовжує відкрито, безперервно ним володіти, не приховуючи факт знаходження будинку в її володінні. Будь-яких скарг, претензій по факту володіння вищевказаним майном ні від кого не надходило. Так, за час володіння будинком [PERSON] проводила в ньому поточний ремонт, замінила вікна, відремонтувала покрівлю та утримує будинок в належному для проживання стані. У 1992 року [PERSON] вселилася у вищевказану частину будинку і по теперішній час фактично постійно володіє нерухомим майном, а саме: 9/25 частиною житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , зареєстрована та постійно проживає у вказаному житлі. Власник спірного нерухомого майна ліквідований, на балансі Носівської міської ради житловий будинок не перебуває. Факт постійного та безперервного користування позивачем вищевказаною частиною житлового будинку визнається сторонами та підтверджується: даними довідки № 17-02/2602 від 07 жовтня 2024 року, виданої Носівською міською радою Чернігівської області, а також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , які повністю узгоджуються із наявними в матеріалах справи письмовими доказами і не довіряти яким суд підстав не має. Факт добросовісності володіння позивачем 9/25 частини вищевказаного будинку підтверджується тим, що за час володіння будинком [PERSON] (покійним чоловіком позивача) були укладені договори на користування газовими приладами, електроенергією. Абонентська книжка для розрахунків за електроенергію № 31, особовий рахунок [NUMBER] к, підтверджує сплату за користування електричною енергією. 03 квітня 2014 року між [PERSON] та КП «Носівка-Комунальник» укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів. Абонентська книжка на оплату за воду і каналізацію абонемента [PERSON] підтверджує факт користування та сплати за водопостачання і водовідведення із серпня 2018 року. Отже, позивач [PERSON] добросовісно користується нерухомим майном, утримує його та володіє ним безперервно протягом більш ніж десяти років. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved