Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ТДВ «СК «КРЕДО», треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, [PERSON] ,про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Комунарського\~районного суду\~м.Запоріжжя\~від 30.06.2025\~року вказана позовну заяву задоволено в повному обсязі. 04.07.2025 року до суду від представника позивачки Ігнатова Є.Є. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №333/10928/24. Свою заяву представник позивачки обґрунтовує тим, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30.06.2025 року стягнуто з ТДВ «СК «КРЕДО» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 127\~500,00 грн. та судовий збір в розмірі 968,96 грн. У зв`язку з цим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000,00 грн., які підтверджуються: договором про надання правничої допомоги від 18.12.2024 року; додатковою угодою №1 від 18.12.2024 року; актом приймання-передачі послуг від 01.07.2025 року. На думку представника позивачки, зазначені витрати відповідають критеріям реальності, обґрунтованості та розумності згідно з практикою Верховного Суду, а тому підлягають компенсації на користь позивачки відповідно до ст. 137 ЦПК України. 08.07.2025 року на адресу суду від представника ТДВ «СК «КРЕДО» Чарваєвої А.О. надійшли заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 15\~000,00 грн., у яких вказано на завищеність заявлених витрат, з огляду на те, що справа не є складною, не вимагала значного обсягу юридичної роботи, а підготовка позовної заяви не потребувала глибокого аналізу значної кількості нормативно-правових актів, оскільки правове регулювання спору здійснюється нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з цим, представник відповідача просила суд у разі задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу зменшити розмір таких витрат до 1\~000,00 грн. з урахуванням податків, як таких, що відповідають принципам розумності, необхідності та співмірності витрат. В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивачки Ігнатов Є.Є. надав заяву, в якій просив вирішити питання щодо ухвалення додаткового рішення без його участі та участі позивачки. Розглянувши заяву представника позивачки Ігнатова Є.Є. про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено,\~що рішенням\~Комунарського районного\~суду м.Запоріжжя\~від 30.06.2025\~року задоволено позов [PERSON] та стягнуто з ТДВ «СК «КРЕДО» на користь позивачки суму страхового відшкодування в розмірі 127\~500,00 грн. та судовий збір в розмірі 968,96 грн. У позовній заяві представник позивачки зазначив, що розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги попередньо складає 15\~000,00 грн. 04.07.2025 року на адресу суду від представника позивачки Ігнатова Є.Є. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №333/10928/24. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). За п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, представником позивачки долучено до матеріалів заяви копії: -договору про надання правничої допомоги від 18.12.2024 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Ігнатовим Є.Є., відповідно до якого плата за послуги гонорар, який передбачається сторонами і сплачується клієнтом у відповідності до Додаткової угоди №1 до цього договору; -додаткової угоди №1 від 18.12.2024 року, згідно з яким вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правничої допомоги від 18.12.2024 року становить 15\~000,00 грн., в яку входить: формування правової позиції клієнта у справі; складання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП та всіх інших необхідних процесуальних заяв; наради з клієнтом із питань провадження у справі; участь в судових засіданнях. Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату вартість послуг впродовж 30-ти календарних днів з дня постановлення рішення судом першої інстанції у справі; -акту приймання-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 18.12.2024 року, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв послуги із надання правничої допомоги; надані послуги підлягають оплаті в порядку, передбаченому договором та додатками до нього. Таким чином, у вказаному договорі про надання правової допомоги сторони погодили фіксований розмір оплати гонорару. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Також, в договорі міститься домовленість про відкладальну обставину щодо проведення оплати послуг адвоката, а саме: послуги оплачуються впродовж 30 календарних днів з дня постановлення рішення по суті вимог у суді першої інстанції. У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15, зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року в справі № 554/2586/16-ц звертав увагу, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Таким чином, неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розглянувши заяву представника позивачки, дослідивши надані заявником документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18. З огляду на викладене та заперечення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (подання позовної заяви, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, клопотання про витребування доказів, заяви про ухвалення додаткового рішення, та особиста участь в чотирьох судових засіданнях 19.03.2025 року, 11.04.2025 року, 15.05.2025 року, 10.06.2025 року загальною тривалістю 26 хв.), суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн.

Outcome: partial