Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

05.05.2025 ТОВ "Таліон Плюс", через підсистему "Електронний суд", звернулось до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 381172715 від 28.07.2024 у розмірі 36 553 грн 01 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 28.07.2024 [PERSON] уклав з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" договір кредитної лінії № 381172715, шляхом підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором TJYB. Згідно з умовами договору [PERSON] отримав кредит в сумі 11 300 грн 00 коп. Кінцева дата повернення кредиту 27.08.2029, зі сплатою процентів 1,5 % в день за користування кредитом та інших. Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 11 300 грн 00 коп. на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу, що в свою чергу є доказом того, що останній прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". 30.12.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № МВ-ТП15, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах. Відповідно до реєстру прав вимоги, ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача в розмірі 28 134 грн 84 коп. Так, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі і на умовах, передбачених кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку не повернула в повному обсязі наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду загальна сума заборгованості за кредитним договором № 381172715 від 28.07.2024 становить 36 553 грн 01 коп., яка складається з наступного: 11 299 грн 00 коп. заборгованість за кредитом, 25254 грн 01 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 12.06.2025. 12.06.2025 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, судовий розгляд справи відкладено до 24.07.2025. 24.07.2025 у за клопотанням представника відповідача судовий розгляд відкладено до 18.08.2025. 18.08.2025 учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули. Представник позивача ТОВ "Таліон Плюс" - Дорошенко О.В. у поданій заяві просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. 15.08.2025 представник відповідача [PERSON] - адвокат Гур`єв А.А. подав до відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що [PERSON] не погоджував із позивачем відповідну процентну ставку по якій нараховувались відсотки. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та правил надання послуг були запропоновані позивачем [PERSON] , він їх розумів, ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи договір. Окрім цього зазначає, що сторони кредитного договору не погоджували розміру процентів за користування кредитом, доказів протилежного позивач не надав. Відтак, нараховані позивачем відсотки за кредитним договором є необґрунтованими. Зауважує, що позивачем не надано суду жодних розрахунків заборгованості, первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по договору, внесення [PERSON] коштів на його погашення, дат такого внесення, їх періодичності тощо. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду та ухвалення по справі рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними Договору кредитної лінії № 381172715 від 28.07.2024; Паспортом споживчого кредиту продукту "Смарт" до Договору № 381172715 від 28.07.2024, Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога"; Заявки на отримання коштів в кредит від 28.07.2024; довідки ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" про підтвердження здійснення переказу грошових коштів від 28.07.2024 підтверджується, що [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] , згідно договору № 381172715 від 28.07.2024 здійснено переказ на суму 11 300 грн 00 коп. Так само, вказаними документами підтверджується факт укладення кредитного договору № 381172715 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у виді безготівкового зарахування коштів у розмірі 11 300 грн 00 коп. (а. с. 22 зворот - 41). Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до положень статті 207 Цивільного кодексу України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми. З умовами Кредитного договору та його порядком відповідач був ознайомлений та повністю погодився з ними. Таким чином, Кредитний договір № 381172715 від 28.07.2024 був сформований та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовий персональний ідентифікатор TJYB), який було направлено позичальнику 28.07.2024 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 28.07.2024 о 11:21:11 годині, після чого відповідачем було підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 11 300 грн на банківську карту [NUMBER] , що належить відповідачу об 11:21:14 годині, що в свою чергу слугує доказом того, що [PERSON] прийняв пропозицію ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 11 300 грн. строком до 1826 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення). 30.12.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір Факторингу № МВ-ТП/15 відповідно до умов якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 4. 1. вказаного Договору, наявне Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги Майбутнє Право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Як вбачається з матеріалів справи, Витяг з Реєстру прав вимоги підписаний 30.12.2024, відповідно до якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до [PERSON] за договором № 381172715 від 28.07.2024 у розмірі 28 134 грн 84 коп (а. с. 14 - 18). 30.12.2024 директором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було направлено на адресу відповідача Повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "Таліон Плюс" (а. с. 41 зворот). З 30.12.2024 по 23.03.2025 позивачем було нараховано відповідачу відсотки за кредитним договором № 381172715, загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 202 грн 51 коп., яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту 11 299 грн 00 коп.; заборгованості по відсоткам 25 254 грн 01 коп.; неустойка 5 649 грн 50 коп. (а. с. 21 - 22). 24.03.2025 директором ТОВ "Таліон Плюс" було направлено на адресу відповідача Повідомлення про дострокове розірвання Договору № 381172715 від 28.07.2024 та про необхідність оплати всієї суми заборгованості у розмірі 42 202 грн 51 коп. (а. с. 42). Відповідно до п. 9.1.1.1. Договору Товариство має право вимагати від Відповідача повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором. Так, зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 36 553 грн 01 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим Позивачу від Первісного кредитора (з дати укладання Договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості Позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання Договору - 23.03.2025). Загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка заявлена до стягнення Позивачем становить 36 553 грн 01 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 11 299 грн 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 25 241 грн 01 коп. Сума комісії до загальної заборгованості не врахована. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. В свою чергу, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності до статі 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані суду по справі докази та матеріали, на момент звернення ТОВ "Таліон Плюс" до суду, зобов`язання [PERSON] за Договором не виконані. Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Строк дії договору між сторонами обумовлений до 27.08.2029. Поданий позивачем розрахунок заборгованості містить відомості щодо часткового виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань з погашення кредиту (процентів), та відповідно пролонгації дії договору. Твердження представника відповідача у відзиві того, що між сторонами не було погоджено процентну ставку, по якій нараховувались відсотки, відповідачу не було доведено умови та правила надання послуг, відповідач їх розумів, ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи договір не знайшли свого підтвердження, оскільки укладений договір та паспорт кредиту підписані відповідачем і він був зобов`язаний з ними ознайомитись перед їх підписання. У свою чергу, правила надання коштів не змінювались та на момент надання кредиту, їх редакція була чинна з 29.03.2024. Щодо відсутності у матеріалах справи жодних розрахунків заборгованості, первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по договору, внесення [PERSON] коштів на його погашення, дат такого внесення, їх періодичності тощо, суд зазначає наступне. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості, період нарахування процентів, загальної заборгованості за кредитом, який приймається судом. У свою чергу, з метою спростування тверджень позивача щодо розміру заборгованості та процентів за користування кредитом, клопотань про витребування детального розрахунку не заявлялось. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача за договором № 381172715 від 28.07.2024 в розмірі 36 553 грн 01 коп., яка складається з наступного: 11 299 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 254 грн 01 коп. - сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, додаткову угоду № 465 від 30.12.2024 до договору про надання правової допомоги № 5, акту прийому - передачі наданих послуг на суму 5 000 грн 00 коп., платіжну інструкцію кредитного переказу до договору № 465 від 30.12.2025 на суму 5 000 грн 00 коп. (а. с. 42 - 50). Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача ТОВ "Таліон Плюс" судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (100%) в сумі 2 422 грн 40 коп. Витрати на професійну правову допомогу належить стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 5 000 грн 00 коп., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (100%).

Outcome: approved