Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

02.06.2025\~року з\~Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~до Овідіопольського\~районного суду\~Одеської області\~за підсудності\~надійшла позовна\~заява \~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07.12.2002 року Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано що сторони не підтримують шлюбні відносини, у сторін втрачено розуміння один одного, різний погляд на організацію сімейного побуту, неоднакове бачення сімейних цінностей, спільне проживання з відповідачем стало неможливим. Вважає неможливим в подальшому збереження шлюбу, оскільки таке буде суперечити її інтересам. Ухвалою суду від 03.06.2025 року справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження в порядку ст.ст. 274, 277 ЦПК України призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою та просила проводити розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в\~судове зсідання\~повторно не\~прибув,\~поштова кореспонденція\~направлена судом\~за адресою\~зареєстрованого місця\~проживанняповернута неврученою з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач також повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошень на офіційному вебсайті судової влади. Додаткових заяв до суду не надсилав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, що має місце у даному випадку. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 07 грудня 2002 року Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , актовий запис № 12. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . У сторін спільне життя не склалося, кожен з них по різному дивиться на головні критерії шлюбу, на життя та сім`ю в цілому, разом не проживають, не ведуть домашнє господарство та не підтримують подружніх стосунків. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, а тому вважає, що їх сім`я розпалась остаточно. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved