Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Представник ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позов зазначив, що 07.06.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z02.00410.004002385, за умовами якого банк надав позивальнику кредит на поточні потреби у сумі 76905,00 грн, а позичальник за користування кредитом зобов`язався сплатити банку проценти в розмірі 1.99% річних від залишкової суми кредиту. В свою чергу позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення коштів, внаслідок чого станом на 07.06.2023 виникла заборгованість у сумі 72071,81 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором Z02.00410.004002385 від 07/06/2018. 29.12.2023 ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z02.00410.004002385 від 07/06/2018. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість у сумі 72071,81 грн та судові витрати в сукупному розмірі 9\~622,40 грн. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, проте до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву відповідачка не подала. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Суд установив, що 07.06.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z02.00410.004002385, за умовами якого банк надав позивальнику кредит у сумі 76905,00 грн строком на 60 місяців під 1.99% річних від залишкової суми кредиту. Згідно довідки - розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором Z02.00410.004002385 від 07.06.2018 станом на 16.11.2023 у сумі 146069,01 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 67858,46 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 4213,35 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 73997,20 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором Z02.00410.004002385 від 07/06/2018. 29.12.2023 ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z02.00410.004002385 від 07/06/2018. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1\~ст.1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.\~525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527,\~530 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилялася від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути виниклу заборгованість. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду копію договору про надання правової допомоги № 1/04 від 01.04.2024, який укладено ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» з АО "АЛЬЯНС ДСЛ". Також представником позивача подано до суду акт № 5 приймання передачі наданих послуг від 05.05.2024 у справі за позовом до Горецької., згідно якого загальна вартість за послуги з надання правової допомоги складає 7200,00 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. При цьому, суд зауважує, що представник позивача адвокат Маслюженко М.П. позовну заяву подав засобами під системи «Електронний суд», участі в розгляді справи не брав. Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що можливо зменшити розмір витрат на правову допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц) Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про ?захист? прав ?людини ?і основоположних? свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи № 873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є невідповідною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 7200,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Маслюженком М.П. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 633, 634, 638, 639, 641,642,1048,1049,1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial