Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

04.06.2025 позивачка, в особі представниці [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не меншу 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту подачі заяви до суду, і до закінчення нею навчання або до досягнення 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони від шлюбу мають спільну дитину - доньку, [PERSON] . Наразі дитини досягла повноліття та продовжує навчання в Харківському національному університеті міського господарства імені О.М. Бекетова. В зв`язку з навчання повнолітня дитина не має змоги працевлаштуватись та утримувати себе самостійно. Позивач сплачує за навчання згідно з договором про надання освітніх послуг, донька знаходиться на повному її утриманні. Відповідач є працевлаштованим, аліментів нікому не сплачує, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися. В поданій 02.07.2025 заяві представник позивача просить розглянути справу за їх відсутності та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , її батьком є відповідач у цій справі [PERSON] , матір`ю позивачка [PERSON] . З довідки від 20 листопада 2024 року № 5829 вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою денної форми навчання Навчально-наукового Інституту енергетичної, інформаційної та транспортної інфраструктури Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова. Термін навчання з 02.09.2024 по 30.06.2028. Навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 190 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями статті 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що дочка сторін по справі, є повнолітньою, проте продовжує навчатися на денній формі навчання, що виключає можливість власного працевлаштування на повний день, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі. Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не було надано доказів на підтвердження обставин його участі в утриманні вже повнолітньої дитини. Матеріали справи не містять доказів відсутності у відповідача можливості надавати допомогу своїй повнолітній доньці на час її навчання. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх повнолітньої доньки на час її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Зважаючи на те, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює, то суд вважає за доцільним відмовити в цій частині вимог. Відповідно статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положення ст. 191 Сімейного кодексу України застосовуються до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на підставі статті 201 Сімейного кодексу України. На підставі пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частин першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial