Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

До суду надійшла заява про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя. В обгрунтування зазначили, що 12 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 142. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання, участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчать нотаріально посвідчені договори щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей № 638, а також щодо сплати аліментів № 639. Заявники посилаються на те, що спільне життя між ними не склалось, оскільки мають різні інтереси та проживають окремо. Подружні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться, спору щодо майна немає, можливість збереження сім`ї відсутня. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року відкрито окреме провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу подружжя, що має дітей. У судове засідання заявники не з`явились, надіслали спільну заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі, заяву про розірвання шлюбу підтримали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає таке. 12 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 142 (а.с. 17). Від шлюбу заявники мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підтвердження надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29 серпня 2017 року та свідоцтво про народження серії № [NUMBER] від 4 липня 2019 року (а.с. 18,19). Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди стосовно місця проживання, участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Зокрема заявники надали нотаріально посвідчений договір про здійснення батківських прав та визначення місця проживання дітей № 638 від 3 червня 2025 року та нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів № 639 від 3 червня 2025 року. (а.с.20-22, 23-24) Умовами договорів передбачено, що місце проживання малолітніх дітей визначено з матір`ю [PERSON] , однак батько [PERSON] має право бачитись з дітьми, брати участь у їх вихованні та утриманні. Заявники подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спір щодо майна відсутній. [PERSON] та [PERSON] погоджуються розірвати шлюб за взаємною згодою, оскільки вважають, що подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до частини 3 статті 293 ЦПК України та пункту 4 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Згідно з частиною 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з частиною 2 статті 109 СК України договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частини 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Частиною 4 статті 157 СК України також визначено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той із батьків, хто проживатиме окремо від дитини, не може бути звільнений від виконання обов`язку брати участь у вихованні та утриманні дитини внаслідок укладання договору у порядку статті 109 СК України, оскільки це суперечить інтересам дитини та не відповідає статті 141 СК України, відповідно до якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Суд встановив, що збереження сім`ї неможливе, а подальше спільне життя суперечить інтересам подружжя, заявники досягли спільної згоди щодо визначення місця проживання дітей, участі у виховані та утриманні, а тому заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved