Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

07 лютого 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання батьківства, в якій позивач просить суд винести рішення, яким визнати - [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Сошники Володимирецького району Рівненької області, зареєстрованого по [ADDRESS] , Українця, громадянина України, батьком - [PERSON] , [INFO] , народженої в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області (актовий запис № 3, вчинений 14 березня 2018 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області). Виключити з актового запису № 3, вчиненого 14 березня 2018 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , народженої в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, запис про [PERSON] як батька дитини [PERSON] , [INFO] , народженої в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області. Внести зміни до актового запису № 3, який вчинений 14 березня 2018 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , народженої в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, а саме: батьком дитини записати - [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Сошники Володимирецького району Рівненької області, Українця, громадянина України, змінити прізвище та по-батькові [PERSON] , [INFO] , народженої в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, з «Паславська» на « [PERSON] » та з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги позивач мотивує тим, що він, [PERSON] , на початку 2017 році почав проживати у цивільному незареєстрованому шлюбі із [PERSON] , 1998 року народження, з якою в основному проживали в [ADDRESS] . Однак, приблизно на початку 2018 року цивільна дружина [PERSON] покинула їх спільне місце проживання та переїхала проживати в смт. Піщанка. Про те, що вона на той час була вагітна, позивач лише догадувався, достеменно йому про це не було відомо. Вже в 2018 році йому стало відомо про те, що в лютому вона офіційно одружилась із відповідачем по справі - [PERSON] . А вже, як потім виявилось, [INFO] народилась в смт. Піщанка - [PERSON] , яку позивач вважаю своєю дочкою. Відповідно до актового запису про народження № 3 від 14 березня 2018 року, здійсненого Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області батьком дитини було записано тодішнього чоловіка [PERSON] , відповідача [PERSON] . Є достеменним фактом те, що станом на серпень-вересень місяць 2017 року (9 місяців назад з дня народження дочки) позивач і [PERSON] проживали разом і саме позивачем було здійснено зачаття їх дочки [PERSON] . В подальшому, а саме [INFO] , народилась друга донька позивача та [PERSON] - [PERSON] в м. Ладижин, так як з 2020 року позивач продовжив із [PERSON] проживати спільно, незважаючи на те, що вона була ще одружена із відповідачем [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження меншої дочки [PERSON] за № 68 від 15 червня 2021 року, зробленого Ладижиським відідом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницькій області, батьками дитини записано позивача та [PERSON] . Позивачеві відомо, що 05 вересня 2023 року Піщанським районним судом Вінницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у справі № 142/182/23. Фактично обидві доньки з 2023 року до сьогоднішнього дня проживають разом з позивачем по [ADDRESS] та перебувають на повному матеріальному забезпеченні позивача. Таким чином, [PERSON] , яка народилась [INFO] в смт. Піщанка Вінницької області, є його рідною дочкою. Підтвердженням того, що саме позивач є біологічним батьком дочки [PERSON] є разюча їх зовнішня схожість між собою та результат проведеного молекулярно-генетичного експертного дослідження у ліцензійній установі, про що свідчить Висновок № MGU1439 від 26 грудня 2024 року, відповідно до якого було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється батьком [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99.999999 %. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 07 лютого 2025 року зазначену справу було передано на розгляд судді Гринишиній А.А. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 07 лютого 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 19 лютого 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради надійшла відповідь за вих. № 290 від 13 лютого 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року постановлено прийняти до свого провадження та відкрити провадження у вказаній цивільній справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 14 годину 00 хвилин 19 березня 2025 року. 19 березня 2025 року підготовче засідання у зв`язку з неявкою відповідача, відкладене до 11 години 00 хвилин 16 квітня 2025 року. В підготовче засідання 16 квітня 2025 року позивач [PERSON] не з`явився, представником позивача [PERSON] , адвокатом Кіцулою В.І. через систему Електронний суд подано заяву про проведення підготовчого засідання у його та позивача відсутності та призначити справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання, призначене на 16 квітня 2025 року та 19 березня 2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, оскільки викликалась до суду, за встановленою судом адресою місця реєстрації відповідача. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, та на адресу суду повернувся конверт в якому третій особі були направлені судові повістки, з відміткою працівника поштового зв`язку про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року в даній справі було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Проведення судового засідання призначено на 13 годину 00 хвилин 16 травня 2025 року, яке в подальшому неодноразово було відкладено, востаннє на 13 серпня 2025 року, із-за неявки відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання 13 серпня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Представник позивача адвокат Кіцула В.В., 11 серпня 2025 року через систему Електронний суд подав заяву про ухвалення по справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, яким позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання батьківства задовольнити в повному обсязі, в судовому засіданні 13 серпня 2025 року представник позивача адвокат Кіцула В.В. свою письмову заяву про заочний розгляд справи підтримав повністю, зауваживши, що самостійно він, як представник позивача, вживав заходи до оповіщення відповідача та третьої особи по справі про необхідність явки до суду, третя особа [PERSON] в усному спілкуванні з ним заявила, що позовні вимоги підтримує, зв`язку з відповідачем не має. В свою чергу, вказав представник, судом вжито всіх належних заходів з виклику відповідача, тому заочний розгляд справи є доцільним та необхідним. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання, в тому числі 13 серпня 2025 року,у даній справі не з`явився, та на адресу суду повернулися конверти, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання відповідача були направлені судові повістки, з відміткою працівника поштового зв`язку про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в жодне судове засідання, в тому числі 13 серпня 2025 рокуу даній справі не з`явилась, та на адресу суду повернулися конверти в яких третій особі за вказаною адресою в позовні заяві були направлені судові повістки, з відміткою працівника поштового зв`язку про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, двічі і більше разів не з`явився до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило, представник позивача наполягав на проведенні судового розгляду на підставі наявних доказів та ухваленні заочного рішення. Суд 13 серпня 2025 року ухвалою постановив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання батьківства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1 ,2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частинами 2 та 3 ст.128 СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктами 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно до ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. За правилами ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду на підставі наданих доказів судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , народила доньку [PERSON] [INFO] , батьком якої записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 березня 2018 року (а.с.7). На момент народження дитини [PERSON] мати [PERSON] [INFO] та позивач [PERSON] [INFO] не перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали у цивільному незареєстрованому шлюбі, що підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] від 11 листопада 2024 року та письмовими поясненнями [PERSON] від 11 листопада 2024 року (а.с.12-13). Також, до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 червня 2021 року народилась [PERSON] [INFO] , батьками якої записані батько [PERSON] [INFO] та мати [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Відповідно до договору № 432347 вбачається проведення приватного аналізу ДНК ( досудового/позасудового тесту ДНК, тобто-без верифікації досліджуваних, за згодою сторін) (а.с.15). Висновком № MGU1439 від 26 грудня 2024 року, відповідно до якого було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється батьком [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99.999999 % біологічне батьківство вважається доведеним (а.с.16-17). Актом обстеження умов проживання від 07 жовтня 2024 року підтверджується що за зареєстрованою адресою місце проживання відповідача [ADDRESS] , проживають і мають постійне місце реєстрації, [PERSON] [INFO] , мати позивача, [PERSON] [INFO] , батько позивача, [PERSON] , донька позивача та [PERSON] [INFO] (а.с.11). Відповідно до довідки Комунального закладу «Степанівського ліцею з дошкільним підрозділом» Вороновицької селищної ради від 10 вересня 2024 року 3 01-39/141 [PERSON] 2018 року народження навчається в 1 класі Комунального закладу «Степанівського ліцею з дошкільним підрозділом» Вороновицької селищної ради (а.с.14). Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, пояснень свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved