Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

14 травня 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою за кордоном та знаходяться на її утриманні. Відповідач належним чином свої батьківські обов`язки по забезпеченню дітей не здійснює, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на її користь в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. 18 червня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначила, що відповідач перераховує грошові кошти позивачці на утримання дітей за усною домовленістю між ними. 23 червня 2025 року від представника позивачки надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначила, що відповідач надає матеріальну допомогу не постійно. Крім того, посилання відповідача на спільне проведення часу з дітьми не звільняє його від обов`язку по утриманню дітей. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без їх участі. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Як вказує позивачка, наразі вона разом з дітьми проживає за кордоном в Нідерландах, діти перебувають на її матеріальному забезпеченні, відповідач згідно наданих до суду квитанцій надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак така допомога є несистематичною, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що надана відповідачем матеріальна допомога не є систематичною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, участь у вихованні дітей не звільняє відповідача від обов`язку матеріально забезпечувати дітей. Тому, з огляду на те, що відповідач працездатний, на утриманні інших дітей не має, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/2 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14 травня 2025 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved