Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

13.03.2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, на обґрунтування вказавши, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] після її смерті відкрилася спадщина. Спадщину після смерті матері прийняв його брат - [PERSON] , оскільки він проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Проте, свідоцтво про право на спадщину Брату не видавалось, спадкова справа у нотаріуса не заводилася. Він (позивач) перебуває на службі у Збройних силах України з 24.02.2022 року, що підтверджується відповідною довідкою № 8517 від 20.11.2024 року. [INFO] загинув брат [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть. Під час відпустки [PERSON] , у зв`язку з загибеллю брата, уклав договір з адвокатом та пішов на консультацію до нотаріуса з метою упорядкування документів, тоді йому і стало відомо про факт пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що вказаний 6-ти місячний строк ним пропущено з поважних причин, в тому числі в зв`язку із введенням воєнного стану та його військовою службою в Збройних Силах України. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю шість місяців, з моменту набрання рішенням законної сили. 13.03.2025 року від представника позивача надійшла заява про виправлення описки в позовній заяві, в якій представник позивача зазначив, що під час формування позовних вимог ним було допущено описку в даті смерті спадкодавця [PERSON] зазначено « [INFO] », замість вірного «02 березня 2024 року». (а.с. 95). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2025 року за клопотанням представника позивача до участі в справі у якості співвідповідача було залучено [PERSON] , як законного представника малолітньої [PERSON] (а.с. 84). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 37). Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву визнає (а.с. 94). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.03.2024 року, видане Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (а.с. 14). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. Після її\~смерті відкрилась\~спадщина,\~спадкоємцями першої\~черги за\~законом після смерті [PERSON] є її діти позивач [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалось, спадкова справа в нотаріуса не заводилась. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини Позивач перебуває на службі у Збройних силах України з 24.02.2022 року, що підтверджується відповідною довідкою № 8517 від 20.11.2024 року (а.с.9). На час відкриття спадщини після смерті матері та подальший рік перебував на службі у ЗСУ, а тому подати заяву на прийняття спадщини, у передбачений законом строк, не міг з об`єктивних причин. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 березня 2025 року серії [NUMBER] (а.с.15). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина відповідачка [PERSON] та малолітня донька [PERSON] . Зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що 13.03.2025 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] , як законний представник малолітньої [PERSON] . Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] з урахуванням положення ч. 2 ст. 1220 ЦК України, закінчився. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19. У свою чергу, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року на усій території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який триває по даний час. Суд вважає, що законодавчі обмеження та рекомендації з приводу введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації та військовою службою в Збройних Силах України [PERSON] , істотно вплинуло та стало перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини у встановлений законом строк. Верховним Судом у постанові від 22.05.2019 року у справі № 640/7778/18 зроблено висновок, що визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, - при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи встановлених в ході розгляду справи обставини, строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причини, а тому, на підставі приписів ч. 3 ст. 1272 ЦК України, йому слід надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Встановлюючи саме такий додатковий строк для прийняття спадщини суд враховує, що на території Україні продовжує діяти воєнний стан. За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Від сплати судового збору [PERSON] звільнений відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 15, 16, 1220, 1223, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved