Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Представник позивача, адвокат Марченко А. М., через систему «Електронний суд», звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просили суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.04.2016 Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 309, а також вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до закону. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що 23.04.2016 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина проживає разом із позивачем. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть з листопада 2023 року. Позивач вважає, що їх шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Близько чотирьох років тому між позивачем та відповідачем почалися проблеми на побутовому ґрунті, тривалий час позивач думала, що поведінка відповідача зміниться, проте нічого не змінилося. Також позивача не влаштовує матеріальне забезпечення відповідачем їхньої родини. Таким чином подружнє життя не склалося, кохання та взаємоповаги між позивачем та відповідачем немає. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Майнового спору між ними немає. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 07 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху та визначено строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків позовної заяви. 26 березня 2025 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 07.03.2025. Ухвалою судді від 28 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Марченка А. М. про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій також зазначено, що заявлені позовні вимоги позивач та її представник підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та, за відсутності заперечень позивача, ухвалити заочне рішення у справі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23 квітня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.04.2015 зроблено відповідний актовий запис № 309, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу з відповідачем, позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення з відповідачем не можливим. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки, майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2023 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Outcome: approved