Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Гнатишак О.В., звернулися до суду із позовом до [PERSON] , в якому просять усунути позивачу перешкоди в користуванні житловим приміщенням - буд. [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2011 року у справі № 2-72/11, що стверджується завіреними примірниками Витягу про державну реєстрацію прав № 29147472 від 28.02.2011 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 406941507 від 06.12.2024 року. Згідно довідки № 06 від 03 січня 2024 року Корнівського старостинського округу Чернелицької селищної ради виданої позивачці, вона дійсно проживає та зареєстрована в буд. [ADDRESS] та склад її сім`ї складає: чоловік - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] ; онука - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] ; онука - [PERSON] , [INFO] ; бувший зять - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2021 року, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 10 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, відповідний актовий запис № 76 від 10.11.2015 розірвано. 28 серпня 2021 року відповідач переїхав до своїх батьків ( [ADDRESS] ) та за адресою реєстрації більше не проживає. Вказана обставина стверджується й завіреним примірником позовної заяви позивача (абз. 3 с. 1) у справі № 342/1287/21, що підписана відповідачем. Згідно акту не проживання особи за місцем реєстрації від 18.02.2025 року № 52, складеного комісією Корнівського старостинського округу Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області у складі старости села Корнів В. Галящука, діловода [PERSON] , сусідів [PERSON] та [PERSON] проведено обстеження домогосподарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] не проживає більше трьох років за даною адресою. Тому, щодо відповідача припинились обставини, що слугували підставою реєстрації його місця проживання у будинку позивачки, водночас наявність реєстрації відповідача у зазначеному житловому будинку без його фактичного проживання створює власниці перешкоди у здійсненні права власності. В судове засідання позивач та представник позивача не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у передбаченому чинним законодавством порядку. Представник позивача - адвокат Гнатишак О.В. подав до суду 07.08.2025 заяву про розгляд справи без участі, в якій зазначив, що у випадку неявки сторони відповідача у судове засідання, що призначено на 07.08.2025 не заперечує щодо проведення такого у відсутності представника позивача, заявлені вимоги підтримуються в повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судові засідання призначені по справі жодного разу не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому чинним законодавством порядку, в тому числі через сайт "Судова влада". Згідно інформації [INFO] № 4287 від 24.07.2025 [PERSON] , [INFO] , на військову службу [INFO] в період дії воєнного стану не призивався. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Так, право володіння означає юридично забезпечену власнику можливість мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого фактичного господарського чи іншого впливу. Передача власником майна в тимчасове володіння інших осіб, наприклад, на зберігання, не призводить до втрати ним права власності. При цьому майно має вважатися таким, що перебуває у володінні власника, і тоді, коли він фізично ним не панує, наприклад, майно власника в житловому будинку в момент перебування його на роботі, товар належний громадянину підприємцю, розташований в його складському приміщенні, в період перебування його у відрядженні. Право користування це юридично закріплена можливість власника щодо господарського, підприємницького, культурно-побутового використання майна та вилучення з нього корисних властивостей власником чи уповноваженими особами. Право розпорядження це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо (наприклад, продати, подарувати, передати за заповітом майно). Відповідно до частин 1,2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 406941507 від 06.12.2024 доводиться, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа 84,2 кв.м, житлова площа 52,1 кв.м, що розташовані по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області, справа № 2-72/11, 01.02.2011, розмір частки - 1/1. Дата державної реєстрації: 28.02.2011. Відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . Із копії довідки № 06 виданої 03.01.2024 Корнівським старостинським округом №6 Чернелицької селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована в [ADDRESS] та склад її сім`ї слідуючий: чоловік [PERSON] , [INFO] , сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , бувший зять [PERSON] . Із копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19.10.2023 справа № 342/1264/21 (провадження 2/342/21/2023) вбачається, що [PERSON] зверталася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Із копії позовної заяви про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі від 28.10.2021 вбачається, що [PERSON] , 1989 р.н., звертався до Городенківського районного суду з даним позовом до ФОП [PERSON] , зокрема в позовній заяві [PERSON] зазначив, що 28.08.2021 він виявив факт подружньої зради дружини та відразу ж переїхав до своїх батьків. Також, в даній позовній заяві [PERSON] зазначив, що зареєстрований по [ADDRESS] , фактично проживає по [ADDRESS] . Актом встановлення не проживання особи від 18.02.2025 складеного комісією в складі старости села Корнів В.Галящука, діловода [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] 18.02.2025 проведеного обстеження господарства гр.. [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає в [ADDRESS] . Комісією встановлено, що гр.. [PERSON] , [INFO] , дійсно протягом останніх трьох років не проживає по вищевказаному адресу, хоча зареєстрований. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц. В матеріалах справи відсутні та відповідачем не подано належних і допустимих доказів того, що він з позивачем пов`язаний спільним побутом та мають взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не є членом сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладав. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача, хоча зареєстрований в ньому, не несе витрат по утриманню квартири. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Те, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивача, зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved