Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] , через свого представника, звернувся в суд з позовом до Ковельської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , РЖКП № 1 про виділ частки з спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності. В обгрунтовування заявлених вимог позивач зазначає, що право власності на 8/100 частки гуртожитку з адмінприміщенням належить йому згідно договору дарування від 25.11.2020 року, який укладено між ним та [PERSON] , загальною полею 195,8 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та не перебувають у власності Ковельської міської ради, а належать на праві спільної часткової власності [PERSON] .. З метою встановлення можливості проведення виділу [PERSON] було замовлено будівельно-технічну експертизу, наявний технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Позивач вважає, що наявні усі підстави, що передбачені законодавством України для виділу йому із спільної часткової власності в особисту приватну власність його часток у спільному із відповідачами нерухомому майні, а саме: 8/100 часток гуртожитку з адмінприміщенням, що належать позивачу та розташовані за адресою: [ADDRESS] . Просить виділити з спільної часткової власності в особисту приватну власність у натурі 8/100 часток гуртожитку з адмінприміщенням, загальною площею 195,8 кв.м., що складається з: [ADDRESS] коридор пл.22,9 кв.м., пр.56 кабінет пл.17,7 кв.м., пр.57 кабінет пл.17,1 кв.м, пр.58 кабінет пл.17,4 кв.м., пр.59 кабінет пл.17,2 кв.м., пр.60/1 кабінет пл.16,8 кв.м., пр.85 кабінет пл.20,6 кв.м., пр.86 кабінет пл.13,8 кв.м., пр.87 кабінет пл.17,8 кв.м., пр.87/1 кабінет пл.14,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Припинити право спільної часткової власності на 8/100 часток гуртожитку з адмінприміщенням, загальною площею 195,8 кв.м. 03 лютого 2025 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив задовольнити позовну заяву [PERSON] про виділ частки з спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності та викласти резолютивну частину наступним чином: - виділити з спільної часткової власності в особисту приватну власність у натурі 8/100 часток гуртожитку з адмінприміщеннями, загальною площею 195,8 кв.м., що становить окреме приміщення та складається з: [ADDRESS] коридор пл.22,9 кв.м., пр.56 кабінет пл.17,7 кв.м., пр.57 кабінет пл.17,1 кв.м, пр.58 кабінет пл.17,4 кв.м., пр.59 кабінет пл.17,2 кв.м., пр.60/1 кабінет пл.16,8 кв.м., пр.85 кабінет пл.20,6 кв.м., пр.86 кабінет пл.13,8 кв.м., пр.87 кабінет пл.17,8 кв.м., пр.87/1 кабінет пл.14,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] ) та відповідно до висновку можливе до виділу в окреме приміщення, загальною площею 194,5 кв.м., яке складається з: приміщення № 1 коридор площею 11,6 кв.м.; приміщення № 2 санвузол площею 2,1 кв.м.; приміщення № 3 санвузол площею 1,8 кв.м.; приміщення № 4 кладова площею 3,7 кв.м.; приміщення № 5 коридор площею 22,9 кв.м.; приміщення № 6 кабінет площею 17,5 кв.м.; приміщення № 7 кабінет площею 17,2 кв.м.; приміщення № 8 кабінет площею 17,3 кв.м.; приміщення № 9 кабінет площею 16,6 кв.м.; приміщення № 10 кабінет площею 16,9 кв.м.; приміщення № 11 кабінет площею 20,6 кв.м.; приміщення № 12 кабінет площею 13,8 кв.м.; приміщення №13 кабінет площею 17,8 кв.м.; приміщення № 14 кабінет площею 14,7 кв.м. В спільному користуванні залишаються приміщення: приміщення 54/1, коридор, площею 5,6 кв.м, приміщення 60, коридор, площею 16,6 кв.м. Припинити право спільної часткової власності на вищезазначене майно. - в спільному користуванні залишаються приміщення: приміщення 54/1, коридор, площею 5,6 кв.м, приміщення 60, коридор, площею 16,6 кв.м. Ухвалою судді від 12.09.2024 відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.03.2025 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просять його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти задоволення позову. Представник Ковельської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоч завчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень Ф.119. Відзиву на позов не подали. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про таке. Згідно договору дарування [PERSON] прийняв від [PERSON] у дар 8/100 часток гуртожитку з адмінприміщенням, загальною площею 195,8 кв.м., що складається з: [ADDRESS] коридор пл.22,9 кв.м., пр.56 кабінет пл.17,7 кв.м., пр.57 кабінет пл.17,1 кв.м, пр.58 кабінет пл.17,4 кв.м., пр.59 кабінет пл.17,2 кв.м., пр.60/1 кабінет пл.16,8 кв.м., пр.85 кабінет пл.20,6 кв.м., пр.86 кабінет пл.13,8 кв.м., пр.87 кабінет пл.17,8 кв.м., пр.87/1 кабінет пл.14,7 кв.м., в спільному користуванні [ADDRESS] коридор пл.16,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також інформаційною довідкою № 234053929 від 25.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З довідки за № 4531/01-04 від 21.09.2023 «Волиньпроект» вбачається, що співвласниками гуртожитку з адмінприміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 2018 рік є наступні особи: КП «Ковельбуд», Релігійна громада Християнської церкви «Ковчег Спасіння», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З рішення Ковельської міської від 27.06.2018 № 39/6 ради вбачається, що [PERSON] безоплатно передала 5/100 частки гуртожитку у власність територіальної громади м. Ковель. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360899751 від 04.01.2024 вбачається що співвласниками приміщень за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Ковельська міська рада, яка отримала 5/100 частки приміщення за Актом приймання-передачі від [PERSON] . З технічного паспорта який виготовлений 28.04.2022, на об`єкт нерухомого майна, які складають 8/100 частки гуртожитку та належать [PERSON] , вбачається, що дані нежитлові приміщення, що розташовані у вказаному об`єкті нерухомості, є відокремленими та ізольованими від інших приміщень; мають окремий вхід, приміщення, які спільно використовуються із іншими співвласниками гуртожитку, у цьому нерухомому майні відсутні. Згідно судової будівельно-технічної експертизи № 21/2023 від 01.06.2023, яка була складена ТзОВ «Волинь-Експерт», були зроблені наступні висновки: - «призначення нежитлових приміщень розташованих на першому-другому поверхах, функціонально та юридично не передбачають можливості тимчасового та постійного проживання людей. Вбудовані приміщення мають вхід (шлях евакуації) окремий вхід житлової частини гуртожитку. Висота приміщення (3,17м.), коридорно-кабінетне планування, наявність окремого входу від житлової частини гуртожитку, відповідність технологічним та гігієнічним вимогам дозволяє відносити приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належать на праві власності 8/100 часток [PERSON] до громадської забудови з функціональним призначенням адміністративні приміщення. Щодо питання «Виділ в натурі 8/100 частин гуртожитку з адмінприміщенням в окремий об`єкт нерухомості вбудоване адміністративне приміщення «літер А-5», загальною площею 194,5 кв.м. технічно можливий, у варіантах: - приміщення № 1 коридор площею 11,6 кв.м.; приміщення № 2 санвузол площею 2,1 кв.м.; приміщення № 3 санвузол площею 1,8 кв.м.; приміщення № 4 кладова площею 3,7 кв.м.; приміщення № 5 коридор площею 22,9 кв.м.; приміщення № 6 кабінет площею 17,5 кв.м.; приміщення № 7 кабінет площею 17,2 кв.м.; приміщення № 8 кабінет площею 17,3 кв.м.; приміщення № 9 кабінет площею 16,6 кв.м.; приміщення № 10 кабінет площею 16,9 кв.м.; приміщення № 11 кабінет площею 20,6 кв.м.; приміщення № 12 кабінет площею 13,8 кв.м.; приміщення №13 кабінет площею 17,8 кв.м.; приміщення № 14 кабінет площею 14,7 кв.м. Частки, які виділяються, є окремим об`єктом нерухомого майна. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. В спільному користуванні залишаються приміщення: приміщення 54/1, коридор, площею 5,6 кв.м, приміщення 60, коридор, площею 16,6 кв.м.». Відповідно до вимог ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. В силу ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «за відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом та враховується, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Судом встановлено, що сторони на праві спільної часткової власності володіють частками гуртожитку з адмінприміщенням в [ADDRESS] . Позивач згідно договору дарування від 25 листопада 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В. та зареєстрований за № 7306, прийняв від [PERSON] в дар 8/100 часток гуртожитку з адмінприміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 94787207104, має загальну площу 195,8 кв.м. Технічна можливість в натурі частину 8/100 частини гуртожитку з адмінприміщеннями, що належать [PERSON] , підтверджується висновком № 21/2023 судової будівельно-технічної експертизи від 01.06.2023 щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна. Судом встановлено, що висновок експерта підготовлено для подання до суду та відповідає вимогам ст.102 Цивільного процесуального кодексу України. З оглянутих судом письмових доказів встановлено що частки, які просить виділити позивач, є окремим об`єктом нерухомого майна. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється самостійний об`єкта майна. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3 ст.364 ЦК України). В силу п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підстав судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Тому судове рішення про виділ частки в майні в натурі та припинення права спільної часткової власності є підставою для державної реєстрації права власності на виділений об`єкт (квартиру) після присвоєння органам місцевого самоврядування адресного номера новому об`єкту. Окремого судового визнання таке право не потребує. Інші докази не змінюють висновків суду, та правового значення для вирішення питання по суті не мають.

Outcome: approved