Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 07.07.2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «БРАЙТ-К», мотивована тим, що 13.11.2015 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про відкриття поточного (карткового) рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування №400149, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредит, а саме відкрито кредитну лінію в розмірі 8600 грн, строком на 24 місяці, процентна станка (фіксована) 30% річних. 09.12.2015 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг № 175181/1390828 відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредит, а саме відкрито кредитну лінію в розмірі 8600 грн, строком на до 30.11.2021 року, процентна станка (фіксована) 30% річних. 18.12.2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» був укладений договір відступлення права вимоги №5-2024, згідно якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі до [PERSON] . Банк свої зобов`язання виконав належним чино, в свою чергу відповідачка порушила умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 7175,81 грн, яка складається з наступного: 4030,70 грн заборгованість за тілом кредиту, 3145,11 грн заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також судові витрати. Процесуальні дії у справі. 10.07.2025 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідачці був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов, однак, поштовий конверт адресоний [PERSON] з вищевказаними матеріалами повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до положень п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~ днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України. Вказане твердження узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду від 24.03.2025 року у справі № 706/208/15-ц. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у\~відповідності до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд. Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях. Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст. 19, ст. 274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч. 6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Установлено, що 13.11.2015 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про відкриття поточного (карткового) рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування №400149, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредит, а саме відкрито кредитну лінію в розмірі 8600 грн, строком на 24 місяці, процентна станка (фіксована) 30% річних (а.с.9). 09.12.2015 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг № 175181/1390828 відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав кредит, а саме відкрито кредитну лінію в розмірі 8600 грн, строком на до 30.11.2021 року, процентна станка (фіксована) 30% річних (а.с.14). 24.11.2017 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору про відкриття поточного (карткового) рахунку від 13.11.2015 року (а.с.11 зворот-12). 12.11.2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до договору про надання банківських послуг від 09.12.2015 року (а.с.11 зворот-12). 18.12.2024 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» був укладений договір відступлення права вимоги №5-2024, згідно якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі до [PERSON] (а.с. 44-51). Згідно реєстру прав вимог №1 від 20.12.2024 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» передає ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» право вимоги, зокрема до [PERSON] (а.с.52-57). Таким чином, ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідачки, а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно з кредитним договором. 05.06.2025 за Вих. №6633 [PERSON] направлено досудову вимогу з пропозицією добровільної сплати боргу у розмірі 7175,81 грн (а.с.43), однак вказана пропозиція не була в добровільному порядку прийнята відповідачем. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором належним чином, що підтверджується виписками з рахунку позичальника. Відповідачка порушила умови кредитного договору та не здійснила повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту. У ч. 1 ст. 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заборгованість відповідачки за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору №400149 від 13.11.2015 року становить 7175,81 грн, яка складається з наступного: 4030,70 грн заборгованість за тілом кредиту, 3145,11 грн заборгованість за процентами (а.с.19,19 зворот). Відповідачка обставини порушення ним умов договору не спростувала, доказів погашення зазначеної заборгованості не надала, розрахунок позивача належними засобами доказування не заперечила. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved