Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивач з відповідачем спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 року до липня 2016 року. Під час спільного проживання з відповідачем у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . 16.11.2019 позивач уклала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після припинення спільного проживання, відповідач припинив спілкування з донькою у 2019 році, не цікавиться станом її здоров`я, не займається її вихованням та підготовкою до самостійного життя, не приймає жодної участі у її навчальному процесі. З моменту ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів сплачує їх періодично і наразі має істотну заборгованість по їх сплаті. Вказані дії є підставою для позбавлення його батьківських прав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 13 січня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив у справі підготовче судове засідання. Одночасно витребував із Служби у справах дітей Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . 04.02.2025, 03.03.2025, 31.03.2025 та 13.05.2025 підготовче судове засідання відкладалось у зв`язку з ненадходженням висновку органу опіки та піклування. Ухвалою суду від 10.06.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків. Протокольною ухвалою суду від 09.07.2025 розгляд справи відкладався. У судовому засіданні 09.07.2025 позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Після оголошення перерви, у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленом законом порядку, зокрема шляхом повідомлення про розгляд справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подавав. Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без їх участі. З урахуванням вищевикладеного судом 05.08.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] народилася [INFO] . ЇЇ батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). 16.11.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, у зв`язку з чим прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 8) Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 06.08.2024, [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7,10,11). Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 20.11.2017, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13). Згідно розрахунку заборгованості зі плати аліментів Новозаводського відділу ДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.09.2024, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] становить 167048,12 грн (а.с. 15-17) Згідно довідки директора Комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Варвинський ліцей № 2» від 16.08.2024, [PERSON] дійсно навчається в 3-А класі Варвинського ліцею № 2 Чернігівської області. Її батько [PERSON] за час навчання доньки з 1 по 3 класи не відвідував батьківських зборів, виховних класних та загально ліцейських заходів, не поповнював матеріально-технічну базу класу, не співпрацював із класним керівником та дирекцією закладу (а.с. 18) Рішенням виконавчого комітету Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 15.05.2025 № 53 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, з висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю та вітчимом за адресою: [ADDRESS] . Всі потреби дитини забезпечуються матір`ю та вітчимом, який є власником квартири. Дитина має окрему кімнату, належним чином умебльовану та обставлену. Умови проживання хороші, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. Має в достатній кількості одяг, взуття, шкільне приладдя, розвиваючу літературу, іграшки, харчування, згідно віку та потреб дитини. Дівчинка з 6 річного віку називає татом [PERSON] , хоча і усвідомлює, що її біологічним батьком є [PERSON] батьком у дитини відсутній позитивний емоційний зв`язок, протягом останнього року вони взагалі не спілкуються (а.с .106-107). Допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали, що [PERSON] не бачили з 2019 року. Участі в житті дитини не бере, не бачиться з дитиною, не дарував подарунки, аліменти на утримання дитини не сплачує. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] показала, що [PERSON] не спілкується з дитиною з 2019 року і не бажав спілкуватись. Відносини початково не склалися з дитиною, були скандали. Аліменти сплачувати добровільно відмовився. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні показала, що з біологічним батьком не спілкується, погано його пам`ятає. Татом називає вітчима. Проти позбавлення батьківських прав не заперечувала. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16,17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо вихованням та утриманням доньки не займається, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач не приймає активних дій щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дитини, не змінює свого ставлення до дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, має бути позбавлений батьківських прав. Окремо необхідно наголосити, що застосований захід не є безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. На підставі наведеного,

Outcome: approved