Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1. 26.08.2021 кредитний договір №2001956586001, за яким позичальнику видано кредит у сумі 31000 грн.; 2. 03.02.2022 кредитний договір №1002084852001, за яким позичальнику видано кредит у сумі 41000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 склала: 1) По кредитному договору від 26.08.2021 № 2001956586001 49310,95 грн., з яких: 30947,01 грн. заборгованість за кредитом; 18363,94 грн. заборгованість процентами. 2) По кредитному договору від 03.02.2022 № 1002084852001- 47558,94 грн., з яких: 34134,72 грн. заборгованість за кредитом; 6.14 грн. заборгованість процентами; 13418,08 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 96869,89 гривень. В прохальній частині позову міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлений. До суду не надійшло відзиву на позов, заяв чи клопотань. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами 26.08.2021 укладено кредитний договір №2001956586001, за яким позичальнику видано кредит у сумі 31000 грн. та 03.02.2022 кредитний договір №1002084852001, за яким позичальнику видано кредит у сумі 41000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.03.2025 заборгованість по кредитному договору від 26.08.2021 № 2001956586001 склала 49310,95 грн, з яких: 30947,01 грн. заборгованість за кредитом; 18363,94 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. По кредитному договору від 03.02.2022 № 1002084852001- 47558,94грн., з яких: 34134,72 грн. заборгованість за кредитом; 6,14 грн. заборгованість процентами; 13418,08 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. \~ \~ \~ \~Доказів погашення заборгованості до суду відповідачем не надано. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором від 03.02.2022 № 1002084852001 в сумі 13418,08 грн. суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Стягнення комісії, пов`язаної з обслуговуванням безпосередньо цього кредиту, суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору від 03.02.2022 № 1002084852001 було закладено умови з виплати йому позичальником комісії, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості, як за дії, вчинювані на власну користь Банком, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 13418,08 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору від 26.08.2021 № 2001956586001 в сумі 49310,95 грн, з яких: 30947,01 грн. заборгованість за кредитом; 18363,94 грн. заборгованість процентами. По кредитному договору від 03.02.2022 № 1002084852001- 34140,86 грн., з яких: 34134,72 грн. заборгованість за кредитом; 6,14 грн. заборгованість процентами. У стягненні комісії у сумі 13418,08 гривень - відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2086,90 гривень.

Outcome: partial