Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Управління-служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини (а.с.1-12). 21.05.2025 через систему «Електронний суд» позивачем в порядку ст. 49 ЦПК України подано заяву про зміну предмета позову, в якій він просив суд визначити спосіб участі батька у спілкуванні з донькою [PERSON] та у її вихованні. В обґрунтування позову зазначив, що він та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2013. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2024 по справі №932/3902/24 шлюб між сторонами розірвано. Наразі між позивачем та відповідачем виникають суперечки щодо питання спілкування позивача із донькою [PERSON] . З урахуванням того, що в добровільному порядку сторони по справі не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я, вік дитини, наявність рівних прав щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, виникла необхідність встановлення в судовому порядку способу та графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою. У зв`язку з вищевикладеним, позивач за первісним позовом просив суд визначити спосіб його участі у спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] , та у її вихованні: - у виді систематичних побачень у присутності матері без ночівлі кожну першу та третю суботу та неділю щомісяця з 09-00 години до 19-00 години з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м. Дніпрі, з правом зміни часу в день побачень за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням інтересів дитини; - щорічно у день народження дитини [PERSON] , [INFO] , впродовж двох годин за місцем проживання дитини, враховуючи навчальний процес в дитячому навчальному закладі; у разі, якщо день народження дитини припадатиме на вихідний день впродовж двох годин за домовленість з матір`ю; - особистого безперешкодного спілкування за допомогою будь-яких засобів зв`язку: мобільного, мережі Інтернет, програми Skype, Viber та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною у часовий проміжок з 09-00 годин до 19-00 години; - у період хвороби дитини впродовж двох годин за місцем проживання дитини, за домовленістю з матір`ю дитини, враховуючи стан здоров`я дитини. Спілкування батька із донькою здійснювати за умови задовільного стану здоров`я дитини, не порушуючи при цьому відвідування дитиною дитячого садочка та додаткових занять, з дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дитини відповідного віку. Крім того, позивач за первісним позовом просив суд зобов`язати батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини, а також зобов`язати відповідача у разі настання певних змін, зокрема, щодо зміни місця проживання, навчання, перебування дитини за день до зустрічі з батьком надати йому точну інформацію (а.с.173-186). Не погодившись із первісним позовом відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що наразі відповідач за зустрічним позовом не приймає та майже ніколи не приймав участі у житті дитини. Не займався її вихованням та не утримував. Всі витрати на дитину несла та несе на сьогодні лише матір. Повсякчас [PERSON] намагається маніпулювати дитиною та погрожує позивачу за зустрічним позовом, що відбере у неї доньку, систематично звертається до органів поліції із заявами про розшук дитини, хоча достовірно знає місце перебування доньки, що згубно впливає на психологічний стан дитини. Саме тому позивач за зустрічним позовом була вимушена звернутися за кваліфікаційною допомогою до психолога, щоб допомогти дитині побороти ці проблеми. Виходячи з результатів діагностування, можна зробити висновок, що на даний час дитина [PERSON] має очевидну прихильність до матері [PERSON] , проживаючи з якою, відчуває себе комфортно, безпечно, спокійно та вільно. До батька [PERSON] проявляє негативне ставлення, оскільки була свідком домашнього насильства з його боку по відношенню до неї та її матері. Позивач за зустрічним позовом має стабільний самостійний дохід, може у повному обсязі створити та на сьогодні створює всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалася, на обліку в психоневрологічному та інших диспансерах не перебувала і не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Проживання доньки разом з матір`ю відповідає інтересам дитини, оскільки між нею і [PERSON] існує тісний психологічний контакт, велика прихильність один до одного. На підставі викладеного, [PERSON] вважає, що найкращим інтересам малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , буде відповідати визначення її місця проживання разом з матір`ю, у зв`язку з чим просила суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі та стягнути зі [PERSON] судові витрати по справі (а.с.57-65). Ухвалою суду від 22.11.2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також у відповідності до ч. 4, 5 ст. 19 СК України доручено Управлінню-службі у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання надати письмовий висновок щодо розв`язання даного спору (а.с.45). Ухвалою суду від 27.02.2025 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей Криничанської селищної ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, об`єднавши їх в одне провадження. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України доручено Службі у справах дітей Криничанської селищної ради в судове засідання надати письмовий висновок щодо розв`язання спору за зустрічним позовом (а.с.138). Ухвалою суду від 21.05.2025 у відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України доручено Службі у справах дітей Криничанської селищної ради в судове засідання надати письмовий висновок щодо розв`язання спору щодо участі батька [PERSON] , [INFO] , у спілкуванні із донькою [PERSON] , [INFO] (а.с.203). Ухвалою суду від 25.06.2025 закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.234). У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Враховуючи інтереси дитини, яка повинна проживати в атмосфері любові, турботи, захисту, не заперечували проти визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали відзив на первісний позов. Зокрема, відповідач за первісним позовом частково погодилась із позовними вимогами позивача [PERSON] та наголосила на тому, що вона готова сприяти налагодженню стосунків батька та доньки задля якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Утім, звернула увагу суду, що батько не спілкувався з дитиною досить великий проміжок часу, а тому враховуючи вік дитини, її психоемоційні спогади про нього, можна зробити висновок, що дитина станом на сьогодні може сприймати несподівану та наполегливу появу батька в її житті - як стрес та знову опинитися в стресогенній ситуації, яка тільки нашкодить налагодженню відносин з батьком. З огляду на що, відповідач частково визнає позовні вимоги визначивши наступний спосіб участі [PERSON] у спілкування із донькою [PERSON] та у її вихованні: - у виді систематичних побачень в присутності матері без ночівлі кожну першу суботу щомісяця з 10:00 години до 14:00 години з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м. Дніпрі; - щорічно у день народження дитини [PERSON] впродовж двох годин за місцем проживання дитини, враховуючи навчальний процес в навчальному закладі; у разі, якщо день народження дитини припадатиме на вихідний день впродовж двох годин за домовленістю з матір`ю; - особистого безперешкодного спілкування за допомогою будь-яких засобів зв`язку: мобільний, мережа Інтернет, програма Skype, Viber та інші засоби зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною у часовий проміжок з 17:00 години до 20:00 години; - у період хвороби дитини [PERSON] впродовж двох годин за місцем проживання дитини, за домовленістю з матір`ю дитини, враховуючи стан здоров`я дитини. - спілкування батька [PERSON] у спілкуванні із донькою [PERSON] здійснювати за умови задовільного стану здоров`я дитини, не порушуючи при цьому відвідування дитиною дитячого садочка та додаткових занять, з дотриманням режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дитини відповідного віку. Водночас, відповідач за первісним позовом визнала позовні вимоги в частині зобов`язання батьків [PERSON] та [PERSON] попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини, а також зобов`язання її у разі настання певних змін, зокрема, щодо зміни місця проживання, навчання, перебування дитини, за день до зустрічі з батьком надати йому точну інформацію. Зустрічний позов [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали та просили задовольнити. Представник третьої особи за первісним та за зустрічним позовом Управління-служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи за первісним та за зустрічним позовом Служби у справах дітей Криничанської селищної ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 цієї Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Однією із загальних засад регулювання сімейних відносин є рівність прав та обов`язків жінки і чоловіка (частина шоста статті 7 СК України). Це принципове положення конкретизовано у статті 141 СК України щодо жінки та чоловіка як матері та батька дитини. Виходячи зі змісту частини другої статті 141 СК України, та обставина, що шлюб між батьками розірвано або один з них проживає окремо від дитини, не впливає на обсяг батьківських прав та обов`язків. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України ). Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] з 11.08.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис №18 (а.с.108). Від шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №1403 (а.с.107). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2024 по справі №932/3902/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до службової характеристики на капітана поліції [PERSON] , [INFO] , за період служби в Національній поліції він зарекомендував себе виключно з позитивного боку, сумлінним, грамотним, виконавчим поліцейським, здатним якісно та своєчасно вирішувати службові завдання, а також виконувати покладені на нього службові обов`язки (а.с.35). Згідно відповіді начальника ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.05.2024, вбачається, що за результатами перевірки встановлено, що відносно [PERSON] складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП та винесено два терміново-заборонних приписи строком на 3 доби (а.с.91). Постановою державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Зелінського В.Ф. від 24.06.2024 у ВП №75372357 при примусовому виконанні судового наказу №199/4524/24 від 18.06.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.104-105). Відповідно до рішення виконавчого комітету Криничанської селищної ради №50 від 12.02.2025 з метою збереження стабільного психоемоційного стану дитину, враховуючи висновки спеціалістів КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР, якими встановлено, що зустрічі дитини з батьком можуть негативно впливати на її психоемоційний стан, створювати загрозу психологічному благополуччю та викликати стресові ситуації, встановити дні/часи побачень [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] неможливо (а.с.163). Згідно з частиною четвертою статті 119, статті 158 СК України органи опіки та піклування обов`язково беруть участь у розгляді справи про місце проживання дитини, а також можуть визначити способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини п`ята, шоста статті 119 СК України). Суд приймає до уваги, що згідно висновку Служби у справах дітей Криничанської селищної ради щодо розв`язання спору стосовно усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, який є додатком до рішення виконавчого комітету Криничанської селищної ради від 11.06.2025 за №156, наданого на виконання ухвали суду від 21.05.2025, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне встановити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки у формі, що не шкодить психоемоційному стану дитини, за умови наявності добровільної згоди дитини, задовільного фізичного та психоемоційного стану, а також готовності дитини до контакту з батьком, а саме: - систематичні побачення в присутності матері без ночівлі, що відбуватимуться кожну першу суботу місяця з 10:00 до 14:00 з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м. Дніпрі; - щорічне спілкування у день народження дитини [PERSON] протягом двох годин за місцем проживання дитини з урахуванням навчального процесу у навчальному закладі; у разі, якщо день народження дитини припадає на вихідний, спілкування відбувається за домовленістю з матір`ю ( [PERSON] ) протягом двох годин; - особисте безперешкодне спілкування за допомогою будь-яких засобів зв`язку (мобільний телефон, Інтернет, програма Skype, Viber тощо), що не передбачають безпосереднього фізичного контакту, у проміжок часу з 17:00 до 20:00 години; - спілкування у період хвороби дитини протягом двох годин за місцем проживання дитини, за домовленістю з матір`ю ( [PERSON] ) з урахуванням стану здоров`я дитини; - здійснення спілкування за умови задовільного стану здоров`я дитини, без порушення відвідування нею дитячого садочка та додаткових занять, з дотриманням режиму харчування, відпочинку та правил безпеки, встановлених для дитини відповідного віку; - зобов`язати батьків [PERSON] та [PERSON] попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини (а.с.228-229). У рішенні від 11 липня 2017 року у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19 (провадження № 61-5501св22), від 26 червня 2023 року у справі № 753/5374/22 (провадження № 61-2097св23). У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) вказано, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 686/3568/22 (провадження № 61-14607св23), від 08 травня 2024 року в справі № 638/1269/23 (провадження № 61-15097св23), від 17 січня 2024 року в справі № 711/2287/21 (провадження № 61-8054св23). У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей. Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки. Такі висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 13 червня 2024 року в справі № 675/1124/22 (провадження № 61-1049св24), від 29 травня 2024 року в справі № 686/15230/23 (провадження № 61-3812св24), від 07 грудня 2023 року в справі № 569/14585/21 (провадження № 61-11045св23), від 15 березня 2023 року в справі № 750/1786/21 (провадження № 61-8797св22). Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року в справі № 562/1686/18 (провадження № 61-16928св20) наголосив, що під час вирішення спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності. Сам факт емоційно напружених відносин між колишнім (фактичним) подружжям та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із батьків. В даному випадку матеріалами справи підтверджується факт того, що між сторонами по справі склались неприязні стосунки, а тому справедливим буде урегулювання конфлікту між батьками шляхом установлення певного режиму спілкування позивача за первісним позовом з його донькою [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, виходячи з принципу рівності батьків у реалізації їх права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, бажання батька проводити більше часу разом із донькою [PERSON] , з урахуванням насамперед найкращих інтересів дитини, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог первісного позову, а саме встановлення [PERSON] способу його участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] таким чином: - у виді систематичних побачень в присутності матері без ночівлі кожну першу та третю суботу та неділю щомісяця з 10:00 години до 14:00 години з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м. Дніпрі; - щорічно у день народження дитини [PERSON] , [INFO] , впродовж двох годин за місцем проживання дитини, враховуючи навчальний процес в навчальному закладі; у разі, якщо день народження дитини припадатиме на вихідний день впродовж двох годин за домовленістю з матір`ю; - особистого безперешкодного спілкування за допомогою будь-яких засобів зв`язку: мобільний, мережа Інтернет, програма Skype, Viber та інші засоби зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною у часовий проміжок з 14:00 години до 19:00 години; - у період хвороби дитини [PERSON] впродовж двох годин за місцем проживання дитини, за домовленістю з матір`ю дитини, враховуючи стан здоров`я дитини; - спілкування батька [PERSON] із донькою [PERSON] здійснювати за умови задовільного стану здоров`я дитини, не порушуючи при цьому відвідування дитиною дитячого садочка та додаткових занять, з дотриманням режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дитини відповідного віку; - зобов`язати батьків [PERSON] та [PERSON] попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини; - зобов`язати [PERSON] у разі настання певних змін, зокрема, щодо зміни місця проживання, навчання, перебування дитини за день до зустрічі з батьком надати йому точну інформацію. Суд також зазначає, що з урахуванням того, що донька сторін тривалий час не бачилась зі своїм батьком [PERSON] , що визнали сторони під час розгляду справи, проводити зустрічі дитини з батьком слід у присутності матері, оскільки між позивачем за первісним позовом та дитиною наразі відсутній сталий психологічний зв`язок, а для налагодження довірливих відносин між ними необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності доньки до батька, що не заперечується і сторонами по справі. При цьому, суд не погоджується з посиланням відповідача за первісним позовом [PERSON] щодо фактів домашнього насильства з боку [PERSON] , оскільки як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень ухвалою Дніпровського апеляційного суду 09 липня 2024 року постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року стосовно [PERSON] , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Інших належних доказів цим обставинам, суду не надано. Що стосується зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне. Відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Зазначена норма Закону кореспондується з нормою ст.160 СК України, відповідно до норм якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено та визнається сторонами, що наразі [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] . Положеннями частини першої, другої статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно висновку Служби у справах дітей Криничанської селищної ради щодо розв`язання спору стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини, який є додатком до рішення виконавчого комітету Криничанської селищної ради від 16.04.2025 за №92, виконавчий комітет Криничанської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.158-161). Відповідно до довідки від 06.12.2024 за вих. №137, наданої КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР, виходячи з результатів діагностування, можна зробити висновок, що на даний час дитина [PERSON] має очевидну прихильність до матері [PERSON] , проживаючи з якою, відчуває себе комфортно, безпечно, спокійно та вільно. Матір є авторитетною та домінуючою особою для дитини, символізує безпеку та захист. Психологічне діагностування показує, що дитина [PERSON] була свідком агресивного ставлення батька [PERSON] щодо матері [PERSON] , дитина проявляє негативне ставлення та страхи, пов`язані із батьком [PERSON] (а.с.84-88). Судом також встановлено, що [PERSON] створені належні умови для проживання дитини, вона займається вихованням доньки, дбає про її фізичний та духовний розвиток, стан здоров`я. Малолітня [PERSON] проживає в атмосфері любові, турботи, захисту, і змінювати місце проживання дитини вагомих та/або виняткових підстав немає. Суд не може погодитися з твердженнями представника відповідача за зустрічним позовом адвоката Власенкової Д.П. про необхідність відмови у задоволенні зустрічного позову, оскільки виконавчим комітетом Криничанської селищної ради встановлено місце проживання дитини з матір`ю, тому що висновок виконавчого комітету Криничанської селищної ради, на який посилається адвокат Власенкова Д.П. наданий на виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.02.2025 в рамках розгляду даної цивільної справи. Крім того, Верховний Суд неодноразово наголошував, що наявність висновку компетентного органу з питання визначення місця проживання дитини, не позбавляє батьків дитини звернутися до суду із позовом про визначення місця прживання дитини. За встановлених обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи інтереси малолітньої дитини, зважаючи на визнання відповідачем за зустрічним позовом позовних вимог, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи Управління-служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, Служба у справах дітей Криничанської селищної ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягають до задоволення. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України зі сторін по справі підлягають стягненню на користь один одного понесені ними судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Водночас, кожною із сторін понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі по 1211 грн. 20 коп., а тому суд вважає можливим залишити ці витрати на рахунок кожної зі сторін.

Outcome: partial