Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

У січні 2025 року заявниця звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`ю без реєстрації шлюбу з березня місяця 1993 року по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що на початку 1993 року вона познайомилась з [PERSON] , у них склались гарні стосунки, згодом вони почали зустрічатися, а в березні місяці 1993 року почали мешкати однією сім`єю. При цьому, вирішили офіційно не реєструвати шлюб, проте у них існували фактичні шлюбні відносини. Основу частину свого спільного життя заявниця та [PERSON] проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS] , а також мешкали за адресою: [ADDRESS] . Відносини, що виникли між заявницею та [PERSON] були сімейними, вони проживали однією родиною, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, спільно харчувалися, вели спільний сімейний бюджет, спільно витрачали грошові кошти, разом їздили відпочивати. Крім того, за час перебування у фактичних шлюбних відносинах, вони набули у власність нерухоме майно, а саме: у 2000 році земельну ділянку та житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; у 2010 році квартиру за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане нерухоме майно. 31.10.2024 заявниця звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу №732168. Спору щодо спадкового майна, а також інших спадкоємців які б подати заяву про прийняття спадщини не існує. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці та [PERSON] без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для реалізації своїх спадкових справ, як спадкоємця четвертої черги, тому звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою судді від 27.01.2025 провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 12.03.2025 витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] . У судове засідання, яким завершено розгляд справи, заявниця не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій заяву про встановлення факту підтримала та просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. у судове засідання не з`явилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.52). У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, подальший розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, допитавши свідків, дослідивши надані заявницею докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [INFO] в м. Дніпро помер [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. заведено спадкову справу №17/2024 (номер у спадковому реєстрі 78963371) (а.с.10). З матеріалів спадкової справи, вбачається, що 31.10.2024 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у якій зазначила, що спадкодавець доводився їй цивільним чоловіком (а.с.55). Відомості про інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні. Згідно з наявною в спадковій справі відповіддю Дніпровської міської ради №14/5-15465 від 08.11.2024 на запит приватного нотаріуса щодо місця реєстрації спадкодавця та зареєстрованих на момент його смерті складу осіб, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.08.2010 по теперішній час; даних про реєстрацію інших осіб з [PERSON] на день його смерті - [INFO] відповідь не містить (а.с.21). Аналогічна інформація міститься і в наданій заявницею відповіді Дніпровської міської ради № 5/5-146 від 26.05.2025 на адвокатський запит щодо інформації про реєстрацію [PERSON] та зареєстрованих на момент його смерті осіб (а.с.87). З наданих заявницею письмових доказів вбачається, що за життя [PERSON] набув у власність нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1809 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,15); квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.13,14). З акту про встановлення факту проживання, складеного головою правління ОСББ Слобожанський 14Б за участю сусідів вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 2009 по 2024 рік; фактично проживав та вів спільне господарство з громадянкою [PERSON] , яка проживала за даною адресою без реєстрації місця проживання (а.с.35). Спільне проживання [PERSON] зі спадкодавцем більше ніж п`ять років в одній квартирі підтверджується показами свідків. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що являється сусідкою заявниці [PERSON] , з якою вона знайома з 1978 року. З [PERSON] свідок познайомилася у 1993 році, коли він почав жити у [PERSON] в с. Орлівщина, вони постійно проживали разом, як сім`я, поралися на городі, ходили за покупками, на роботу та з роботи, стосунки не припиняли. Ще вони мали квартиру в м.Дніпро, проживали весь час як в с. Орлівщина так і в квартирі, купували разом меблі в квартиру. У 2024 році [PERSON] помер, на дату його смерті заявниця проживала разом з ним. Свідок [PERSON] пояснила, що з 1993 року заявниця і [PERSON] постійно проживали разом, як чоловік та жінка. Стосунки в них були добрі та люблячі, вони мали дачу, город, проживали в с.Орлівщина. Пізніше купили квартиру в м.Дніпрі, де свідок була в гостях. [PERSON] і [PERSON] проводили разом усі свята, вони були пов`язані спільним побутом, купували усе разом, в будинку і в квартирі були їхні спільні речі. Свідок [PERSON] суду пояснила, з 2009 року працює консьєржем на [ADDRESS] , тоді й познайомилася з [PERSON] і [PERSON] . Вони завжди були разом, проживали в квартирі [ADDRESS] , їздили на дачу в с.Орлівщина, стосунки в них були як у сімейної пари, як чоловік і дружина, вони вели спільне господарство, окремо ніколи не проживали, і на дату смерті [PERSON] , вони проживали разом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 зазначила, що за загальним правилом дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом 1 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). На підставі досліджених у судовому засіданні доказів судом установлено що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю, вели господарство, мали спільний бюджет. Факт про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved