Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Ліпецька В.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] за участю третіх осіб: Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] про визнання батьківства. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, за час яких [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Реєстрацією народження дитини позивачка займалася після виписки із пологового будинку. Оскільки вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] звернулася до органів реєстрації актів цивільного стану сама, то відомості про батька дитини внесено згідно частини першої ст. 135 Сімейного Кодексу України, тобто за вказівкою матері. Після народження доньки в грудні 2017 року [PERSON] перевіз позивачку разом з донькою до будинку своїх батьків. Вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. З моменту народження доньки [PERSON] , [PERSON] визнавав себе батьком дитини, виховував доньку та піклувався про неї. У жодних знайомих не було сумніву, що [PERSON] є рідна донька [PERSON] . [PERSON] з липня 2018 року проходив службу за контрактом в зоні АТО. Через непорозуміння, що виникли між Кабалюком та [PERSON] , остання разом з дитиною переїхала проживати до будинку своїх батьків. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 року [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ та [INFO] загинув при бойових діях у населеному пункті Іванівське Бахмутського району Донецької області. За час спільного проживання загиблого [PERSON] із позивачкою вони не встигли внести зміни до актового запису про народження дитини щодо батька за спільною заявою, тому питання визнання [PERSON] батьком доньки [PERSON] можливо вирішити виключно в судовому порядку. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, пояснивши, що [PERSON] проживала у їх будинку, але через аморальний спосіб життя, який вона вела, на прохання сина, який на той час перебував на військовій службі, вигнали її та вона переїхала проживати до бабусі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, оскільки його син [PERSON] за життя не визнавав своєю дочку [PERSON] . Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Будь-яких клопотань чи заяв від них до суду не надходило. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилася [INFO] в м. Одеса, про що 01.11.2017 року Суворовським районним у місті Одесі відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції в\~Одеській областіскладено відповідний актовий запис № 2033. Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2017 року. Відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , у актовому записі про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Як вбачається з висновку молекулярно-генетичної експертизи №126-МГ, загиблий громадянин [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, з вірогідністю 99,9999%. [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 737м/253с. Суд вирішуючи спірне питання виходить з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved