Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресув сумі 36 685,83 грн. Позов обґрунтований тим, що 07.12.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю Відповідача [PERSON] який керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак невідомий, порушив п.п. 2.3(б), 34 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , унаслідок чого транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року (справа №756/16814/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу. У порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність Відповідача за договором обов`язкового страхування на момент ДТП застрахована не була. Потерпіла особа за постановою суду звернулась до Позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивач, який відповідно до підпункту а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовує шкоду заподіяну транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і як наслідок, розглянув вказаний випадок, визначив розмір заподіяного збитку та здійснив регламенту виплату на користь потерпілої особи в розмірі 35 294,63 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди склав 36 685,83 грн. Враховуючи вищевикладене, Позивач просить стягнути з Відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована та винного у настанні ДТП, завдану шкоду в порядку регресу в загальному розмірі 36 685,83 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Печерського районного суду від 21.01.2025 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. У подальшому, ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2025 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею обрано Діденко Є.В. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом із позовною заявою представник підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, судова повістка направлялась йому за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, проте конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Оголошення про виклик Відповідача до суду розміщувалось на офіційному сайті суду. На підставі п. 11 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву Відповідач не надіслав. З метою дотримання права Позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що Постановою Оболонського районного суду від 11.01.2021 року у справі №756/16814/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Як вбачається з вказаної постанови, 07 грудня 2020 року о 17 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак невідомий, у м. Києві по вул. Полярній, 20-Д, у порушення вимог п.п. 2.3 (б), 34 Правил дорожнього руху, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18 та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з перевіркою чинності поліса внутрішнього страхування ЦБД МТСБУ поліс на транспортний засіб VIN № [NUMBER] на 07.12.2020 не знайдено. 07.12.2020 [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Транспортний засіб марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , має поліс №200454682 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий страховиком АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ», який діяв до 01.07.2021 року. 21.12.2020 року здійснено огляд транспортного засобу марки «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджено актом огляду ТЗ №72708. Відповідно до звіту №219/М/2020 від 21.12.2020 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , складеного оцінювачем ТОВ «Незалежна експертна компанія», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 35 294,63 грн. Наказом МТСБУ по справі №72708 наказано сплатити на рахунок [PERSON] 35 294 грн. 63 коп. за шкоду заподіяну в результаті ДТП. Згідно платіжного доручення №889304 від 16.02.2021 р. МТСБУ перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 35 294 грн. 63 коп. Відповідно до платіжного доручення №598617 від 22.01.2021 р. МТСБУ перерахувало ТОВ «Незалежна експертна компанія» 1 391 грн. 20 коп. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі №72708 згідно з рахунком №384 від 22.12.2020 року. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП), визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі ст. 39.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП), моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 р. 3720-ІХ, МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до: 1) особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вищезазначеною постановою Оболонського районного суду від 11.01.2021 року у справі №756/16814/20, яка набрала законної сили, та відповідно до якої Відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. Отже, з огляду на викладене, вина Відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, є доведеною. У зв`язку із тим, що [PERSON] вчинив ДТП, у порушення вимог закону свою цивільно-правову відповідальність не застрахував, у Позивача виникло право зворотної вимоги (регресу), однак [PERSON] на претензію МТСБУ, про добровільну сплату коштів в порядку регресу не відреагував. Правові підстави права Позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими. Відповідачем в свою чергу позовні вимоги не спростовано. Таким чином, з врахуванням наведеного, Позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з Відповідача на користь Позивача кошти в сумі 36 685,83 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved