Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" звернулось до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-БУД» заборгованість за договором купівлі-продажу квартири від 19 лютого 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області К.Є. Горбуровим, зареєстрованим в реєстрі за №336, в розмірі 410 908 грн. 59 коп., що в еквіваленті до долару США за курсом НБУ на день подання позовної заяви 24.09.2024 року становить 9 935,72 доларів США, з яких 9224,36 доларів США (основна сума заборгованості за Договором), та 711,36 доларів США (3 % річних) за період з 01.03.2022 року по 24.09.2024 року. В обґрунтування позову зазначили, що 19 лютого 2021 року між ТОВ «Компанія «Столиця-Буд»» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області К.Є. Горбуровим, зареєстрований в реєстрі за №336. Згідно з п. 1.1. Договору, Позивач зобов`язався передати у власність Відповідача, а Відповідач зобов`язався прийняти квартиру [ADDRESS] , і оплачує її вартість за ціною та у порядку, передбаченими цим Договором. Згідно п. 1.2. Договору, квартира складається з 2-х (двох) кімнат, загальною площею 79,52 (сімдесят дев`ять цілих та п`ять десятих) кв.м.. в тому числі житловою 40,3 (сорок цілих та три десятих) кв.м. Відповідно до п. 1.3. Договору, за цим договором Квартира, що згадується в пункті 1.1. цього Договору переходить у власність Покупця, при виконанні останнім умов оплати, передбачених даним Договором. Відповідно до п. 1.4. Договору, квартира належить ПРОДАВЦЮ на праві власності, яке зареєстровано за ПРОДАВЦЕМ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19 січня 2021 року державним реєстратором Кам`яномостівської сільскої ради Первомайського району Миколаївської області Марченком В.О., номер запису про право власності 40217559, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2274273748000. Згідно з п. 2.1 Договору, продаж Квартири за домовленістю Сторін вчиняється за ціною 1 141 515,06 грн. (один мільйон сто сорок одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять гривень 06 копійок) без ПДВ, що складає еквівалент 40987,97 доларів США, відповідно до офіційного курсу Національного банку України на дату укладення даного Договору (1 дол. США = 27,850 грн.). В день укладення Договору Відповідачем було сплачено на користь Позивача суму в розмірі 553 814 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі вісімсот чотирнадцять) гривень 29 коп., що складало еквівалент 19 885,61 доларів США та становило 48,52% від ціни квартири (п. 2.2. Договору). Згідно п. 2.2. Договору, в день укладення цього договору ПОКУПЕЦЬ оплачує ПРОДАВЦЮ суму в розмірі 553 814,29 грн. (п`ятсот п`ятдесят три тисячі вісімсот чотирнадцять гривень 29 копійок), що складає еквівалент 19 885,61 доларів США та становить 48,52% від ціни Квартири. Залишок ціни Квартири 587 700,77 грн. (п`ятсот вісімдесят сім тисяч сімсот гривень 77 копійок), що складає еквівалент 21102,36 доларів США, відповідно до офіційного курсу НБУ, зазначеного в п. 2.1 Договору ПОКУПЕЦЬ зобов`язувався оплатити ПРОДАВЦЮ в гривнях рівними частинами, кожна з яких складає еквівалент 879,26 доларів США в строки, зазначені в п. 2.3 Договору. Проте, починаючи з лютого 2022 року Відповідач систематично не виконує умови Договору, що встановлені п. 2.3. Договору, що є підставою для стягнення суми заборгованості за Договором. Згідно повідомлення Національного банку України від 20.09.2024 року офіційний курс долара США до гривні становить 1 долар США = 41,3567 грн. Станом на дату подання позову основна сума заборгованості Відповідача за Договором складає еквівалент 9224,36 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 381 489 грн. 09 коп. Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. 29 жовтня 2024 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва призначено справу до судового засідання. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, заяв, відзив не надано. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19 лютого 2021 року між ТОВ «Компанія «Столиця-Буд»» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області К.Є. Горбуровим, зареєстрований в реєстрі за №336. Згідно з п. 1.1. Договору, Позивач зобов`язався передати у власність Відповідача, а Відповідач зобов`язався прийняти квартиру [ADDRESS] , і оплачує її вартість за ціною та у порядку, передбаченими цим Договором. Згідно п. 1.2. Договору, квартира складається з 2-х (двох) кімнат, загальною площею 79,52 (сімдесят дев`ять цілих та п`ять десятих) кв.м.. в тому числі житловою 40,3 (сорок цілих та три десятих) кв.м. Відповідно до п. 1.3. Договору, за цим договором Квартира, що згадується в пункті 1.1. цього Договору переходить у власність Покупця, при виконанні останнім умов оплати, передбачених даним Договором. Відповідно до п. 1.4. Договору, квартира належить ПРОДАВЦЮ на праві власності, яке зареєстровано за ПРОДАВЦЕМ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19 січня 2021 року державним реєстратором Кам`яномостівської сільскої ради Первомайського району Миколаївської області Марченком В.О., номер запису про право власності 40217559, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2274273748000. Згідно з п. 2.1 Договору, продаж Квартири за домовленістю Сторін вчиняється за ціною 1 141 515,06 грн. (один мільйон сто сорок одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять гривень 06 копійок) без ПДВ, що складає еквівалент 40987,97 доларів США, відповідно до офіційного курсу Національного банку України на дату укладення даного Договору (1 дол. США = 27,850 грн.). В день укладення Договору Відповідачем було сплачено на користь Позивача суму в розмірі 553 814 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі вісімсот чотирнадцять) гривень 29 коп., що складало еквівалент 19 885,61 доларів США та становило 48,52% від ціни квартири (п. 2.2. Договору). Згідно п. 2.2. Договору, в день укладення цього договору ПОКУПЕЦЬ оплачує ПРОДАВЦЮ суму в розмірі 553 814,29 грн. (п`ятсот п`ятдесят три тисячі вісімсот чотирнадцять гривень 29 копійок), що складає еквівалент 19 885,61 доларів США та становить 48,52% від ціни Квартири. Залишок ціни Квартири 587 700,77 грн. (п`ятсот вісімдесят сім тисяч сімсот гривень 77 копійок), що складає еквівалент 21102,36 доларів США, відповідно до офіційного курсу НБУ, зазначеного в п. 2.1 Договору ПОКУПЕЦЬ зобов`язувався оплатити ПРОДАВЦЮ в гривнях рівними частинами, кожна з яких складає еквівалент 879,26 доларів США в строки, зазначені в п. 2.3 Договору. Проте, починаючи з лютого 2022 року Відповідач систематично не виконує умови Договору, що встановлені п. 2.3. Договору, що є підставою для стягнення суми заборгованості за Договором. Згідно повідомлення Національного банку України від 20.09.2024 року офіційний курс долара США до гривні становить 1 долар США = 41,3567 грн. Станом на дату подання позову основна сума заборгованості Відповідача за Договором складає еквівалент 9224,36 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ становить 381 489 грн. 09 коп. Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).Згідно ч.1. ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Всупереч вищевказаним положенням Договору та чинного законодавства, які є обов`язковими до виконання, відповідачем не сплачено ціну продажу об`єкта нерухомого майна у строки, які встановлені в Договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. У частині другій статті 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Тлумачення частини другої статті 524 та частини другої статті 533 ЦК України дозволяє зробити висновок, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Таким чином, ЦК України надає сторонам договору можливість встановити «валютне застереження» у вигляді грошового еквівалента в іноземній валюті при укладенні договору. При цьому грошовий еквівалент в іноземній валюті буде виступати складовим елементом ціни в договорі. Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 755/9348/15-ц. Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Крім того цей висновок Верховного Суду України був неодноразово застосований Верховним Судом, зокрема: у постановах Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року у справі № 130/1058/16; від 23 жовтня 2019 року у справі № 369/661/15-ц; від 23 вересня 2019 року у справі № 638/4106/16-ц; від 20 лютого 2019 року у справі № 638/10417/15-ц та у постанові Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 905/192/18. Згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц: «Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом». Щодо стягнення 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц). За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Такий висновок містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року № 373/2054/16. Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно умов п. 2.3. Договору, грошові зобов`язання відповідачки перед позивачем мали бути виконані повністю до 28.09.2022 року. Проте, останній платіж від відповідачки на суму 23308,53 грн. надійшов ще 31.01.2022 року. Після цього жодних платежів зі сторони відповідача на рахунок позивача не надходило. Тобто з 01.03.2022 року - заборгованість відповідача складала 9224,36 дол. США. За період з 01.03.2022 по 24.09.2024 року кількість днів заборгованості складає 939. Розрахунок штрафних санкцій = (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) :100%= 9224,36 дол. США x 3% x 939 : 365:100% = 711,36 дол. США. Отже, окрім суми основного боргу, відповідач зобов`язаний сплатити суму 3% річних в розмірі 711,36 дол. США, нарахованих за період з 01.03.2022 року по дату подання позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 6056 грн. судових витрат.

Outcome: approved