Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У серпні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, у якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] у м.Вінниця померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить спадкодавцю [PERSON] , позивачці та її доньці [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1996. Позивачка, фактичне місце проживання якої зареєстровано на території Вінницької області, як внутрішньо переміщеної особи, подала до Першої вінницької державної нотаріальної контори документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої матері. Постановою нотаріуса від 13.06.2024 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності спадкодавця на частку вищевказаної квартири та відсутністю документу, що підтверджує факт реєстрації в БТІ права власності спадкодавця на спадкове майно. Тому, позивачка змушена звернутися до суду та просить задовольнити її позов. Ухвалою суду від 23.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.01.2025 витребувано в Першій\~ вінницькій державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 26.05.2025 ухвалою суду закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала (а.с.53). Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с.Бохоники Вінницької області померла [PERSON] (а.с.8), яка доводилася позивачці [PERSON] матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.8) та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12). Після смерті [PERSON] , [INFO] Першою\~ вінницькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №230/2024, номер у спадковому реєстрі №72338844 (а.с.83). Постановою державного нотаріуса №772/02-31 від 13.06.2024 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається зі змісту цієї постанови для отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем надано в тому числі свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло від 23.12.1996, зареєстроване в БТІ міста Сєвєродонецька Луганської області 27.01.1997. Оскільки державна реєстрація права власності на вказану квартиру була проведена БТІ міста Сєвєродонецька, згідно з довідкою №382829940 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію право власності за спадкодавцем на частку вищевказаної квартири, а спадкоємець не надав нотаріусу відповідний документ, що підтверджує факт реєстрації в БТІ права власності спадкодавця на квартиру станом на 31.12.2012, тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.94). Відповідно до ст. 1216 ЦК України,\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стосовно належності частки вищевказаної квартири спадкодавцю [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. 23.12.1996 Житлово-комунальною конторою концерну «Луганскстрой» видано свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , згідно з яким квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі розпорядження (наказу) №203 від 23.12.1996 (а.с.17). На підставі зазначеного свідоцтва право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на вищезазначену квартиру зареєстровано у БТІ м.Сєвєродонецька Луганської області, записано у реєстрову книгу за реєстровим №648 від 27.01.1997. Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру знаходиться у позивачки [PERSON] , на виконання ухвали суду від 14.01.2025, остання подала до суду\~ нотаріально посвідчену копію цього правовстановлюючого документу (а.с.37). Копією Технічного паспорту на квартиру, у якому наявні посилання на документ про право власності, також підтверджується, що співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.16-18); місце проживання всіх співвласників зареєстровано в належній їм квартирі (а.с.4,7.11,14,80). Співвласниками квартири право власності набуте у 1996 році. Надане позивачкою свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт на квартиру, посвідчені та зареєстровані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1-3 ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною третьою ст.364 ЦК України установлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як установлено судом, спірна квартина належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Даних про існування домовленості між ними щодо відступлення від рівності часток у праві спільної сумісної власності судом не встановлено. Наведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на 1/3 частку спірної квартири, а тому її право власності на вказану частку увійшло до складу спадщини. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті матері, прийняла спадщину в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved