Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12667,10 грн. У позовній заяві зазначено, що 17.06.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 143743 у формі електронного документа з використанням електронного підпису позичальника, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором надати позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 6945,00 грн, який надається не пізніше наступного дня після укладення Договору у розмірі 5000,40 грн на рахунок позичальника та у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. У свою чергу позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені Договором. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання надати грошові кошти за кредитним договором виконав в повному обсязі. Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, виникла заборгованість у розмірі 12667,10 грн, яка складається із заборгованості по кредиту 6945,00 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5321,10 грн та комісії за кредитним договором 401,00 грн. 10.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 143743 від 17.06.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 року від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12667,10 грн. Позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» не здійснювалось жодних нарахувань за кредитним договором. Таким чином, в ході передачі прав вимоги за договором факторингу, право вимоги за Договором №10102024 від 10.10.2024 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 12667,10 грн. Враховуючи зазначене, представник позивача прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 143743 від 17.06.2024 року в розмірі 12667,10 грн, яка складається із 6945,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 5321,10 грн заборгованості за відсотками та комісії 401,00 грн і понесені судові витрати по справі. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 червня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 серпня 2025 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник\~\~ позивача,\~ ТОВ\~ «ФІНАНСОВА\~ КОМПАНІЯ\~ «ЕЙС» - Поля- ков О. В, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що останній прохав розглянути справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 17.06.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 143743 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого Товариством надано грошові кошти (кредит) в сумі 6945,00 грн на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування ним, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки,\~ передбачені договором (а.с. 11-14). Відповідно до 2.2.1 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 6945,00 грн і надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн на номер рахунку позичальника, у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Пунктом 2.5 індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Відповідно до п 2.6 індивідуальної частини Загальний строк кредитування за цим\~ Договором\~ складає 70 днів з 17.06.2024 р. (дата надання кредиту) по 26.08.2024 р. Пунктом 2.3 індивідуальної частини передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6 індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. У разі систематичного виконання зобов`язань позичальником, йому нараховується Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту, який складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (п. 2.4 індивідуальної частини Договору). Строк на який надається кредити встановлюється Графіком платежів, який є додатком до цього Договору, та який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Уклавши цей Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами цього Договору якими є Правила, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів (п. 5.3 Договору). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та позичальником [PERSON] в електронній формі знайшов своє підтвердження. Отже, відразу після вчинених дій відповідача, 17.06.2024 року ТОВ «ФІ- НАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку/рахунок позичальника у розмірі 5000,40 гривень (а.с. 34). Факт зарахування коштів на картку [PERSON] на суму 5000,40 гривень підтверджується також випискою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 94-95). 10 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено Договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 143743 від 17.06.2024 року (а.с. 41-43). Згідно п.2.1 Договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до вищезгаданого договору, клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Право вимоги переходять від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги та акту приймання-передачі Реєстру (п. 4.1 Договору факторингу). На виконання Договору факторингу № 10102024 від 10 жовтня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» складено Акт прийому-передачі Реєстру № 2 від 06 листопада 2024 року (а.с. 48). Відповідно до Витягу з реєстру боржників за Договором факторингу №10102024 від 10 жовтня 2024 року, від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 143743 від 17.06.2024 року на загальну суму 12667,10 грн (а.с. 47). ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» після відступлення прав вимог не здійснювало жодних нарахувань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, заборгованість не погашає, в зв`язку з чим станом на 19.03.2025 року загальна сума заборгованості перед ТОВ «ФІНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»\~ за\~ кредитним\~ договором\~ № 143743\~ від 17.06.2024\~ року становить 12667,10 грн, яка складається із: - 6945,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 401,00 грн прострочена заборгованість за комісією; - 5321,10 грн прострочена заборгованість за процентами, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період 10.10.2024 по 19.03.2025 року (а.с. 41). Станом на 19.03.2025 року заборгованість за кредитним договором № 143743 від 17.06.2024 року перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові\~ у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а\~ в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором\~ за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи наведене, позивачем належним чином доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення. Таким чином, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, при цьому позивач на підставі договору факторингу набув право грошової вимоги до боржника, тому з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №143743 від 17.06.2024 року в розмірі 12667,10 гривень. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Крім цього, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судові\~ витрати\~ позивача\~ на\~ професійну\~ правничу\~ допомогу\~ становлять 7000,00 грн, які підтверджується наданими позивачем доказами: Договором про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та АБ «Тараненко та партнери»; протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 року; Додатковою угодою № 4 до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 року; Актом прийому-передачі наданих послуг (акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 року) (а.с. 49-53). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Як вбачається із п. 3.1, 3.4, 3.6 Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта (а.с. 49-50). Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved