Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник, звернулася до суду з позовом до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, третя особа приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Наталія Степанівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після смерті її брата, залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м., господарських будівель та споруд, що розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач вказала, що даний будинок належить їй та брату, [PERSON] , на праві спільної часткової власності по частині будинку та після смерті брата вона є єдиним спадкоємцем. [PERSON] був розлучений, власних дітей не мав. [PERSON] , який є їх батьком, помер [INFO] . Позивач додала, що [PERSON] мешкав разом з нею у [ADDRESS] , ще з 2014 році і перебував до дня своєї смерті на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області. [PERSON] вказала, що вона здійснювала побутовий догляд за братом, викликала лікарів, купувала ліки, готувала їжу, прибирала, та після його смерті поховала його. Для отримання спадщини вона не змогла у встановлений законом строк звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у зв?язку з тим, що тяжко перенесла емоційно смерть брата, та через постійні обстріли та побоювання за своє життя була вимушена виїхати з Харківської області до Львівської області. По приїзду додому, 18.10.2024 року звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через пропуск строку на звернення. Враховуючи вище вказане, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву, витребувано спадкову справу. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокат надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила розгляд здійснити за наявними у справі матеріалами. Приватний нотаріус у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вище вказане, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, ухвалою суду призначено у справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Документи, що не стосуються суті спору, досліджуватися не будуть. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15 грудня 2022 року(а.с.8). Факт родинних відносин позивача з померлим підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] за № [NUMBER] , виданого м. Вінниця Міським бюро ЗАГС 25.12.1966 року, де в графі «мати» та вказано [PERSON] та в графі «батько» вказано [PERSON] , а також викладеним у постанові нотаріуса(а.с.12,21). Після смерті брата позивача, залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м., господарських будівель та споруд, що розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.08.2018 року, копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 132949466 від 02.08.2018 року та витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 132949210 від 02.08.2018 року(а.с.10-11, 22-23). Позивач вказала, що вона є єдиним спадкоємцем, про що свідчить витребувана копія спадкової справи(а.с.33-57). [PERSON] був розлучений, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.08.1994 року, власних дітей не мав(а.с.13). [PERSON] , який є їх батьком, помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лозівським відлілом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13.12.2016 року(а.с.14). [PERSON] мешкав разом з сестрою [PERSON] у [ADDRESS] , ще з 2014 році і перебував до дня своєї смерті на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, про що свідчить викладене в позові та в копії довідки(а.с.15). [PERSON] займалася похованням брата, що підтверджується копією листа-замовлення №28(а.с.16). Для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений законом строк звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у зв?язку з тим, що тяжко перенесла емоційно смерть брата, та через постійні обстріли та побоювання за своє життя була вимушена виїхати з Харківської області до Львівської області, про що свідчить копія довідки(а.с.17). По приїзду додому, 18.10.2024 року звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.10.2024 року за вих. № 645/02-31(а.с.21). В постанові про відмову у вчиненні дій приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. вказала, що [PERSON] пропущено строк для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вище вказане, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно зі ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець не дотримався вимог закону та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказувала на те, що тяжко перенесла втрату брата та через обстріли перебувала за межами області. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Крім того, слід зазначити, що частиною 1 статті 268 ЦК України визначено перелік вимог на які позовна давність не поширюється. Серед таких вимог немає вимог спадкоємців про захист спадкових прав. Інші вимоги, на які не поширюється позовна давність, можуть бути встановлені лише Законом (ч.2 ст. 268 ЦК України). Опосередковано межі застосування позовної давності визначаються з урахуванням сутності пред`явленої вимоги. Так, у пункті 96 постанови від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про незастосування позовної давності до негаторного позову. У постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати КЦС відступив від висновку Верховного Суду першої судової палати КЦС, зробленого у постанові від 21.01.2020 у справі №396/2046/18, на яку послався представник позивачки, де зазначено, що цивільним законодавством не передбачено обмеження строку, у який спадкоємець, який прийняв спадщину, може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку або звернутися до суду за захистом свого права, а тому немає підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин. Так, Об`єднана палата КЦС Верховного Суду у своїй постанові, вказала, що оспорення спадкоємцем, який прийняв спадщину, права інших осіб (спадкоємців), які оформили за собою спадкове майно, не є негаторним позовом. У цьому випадку строк захисту порушеного права обмежений законодавцем у три роки з моменту порушення такого права, чи з моменту, коли особі стало чи мало стати відомо про порушення права, та може бути поновлений лише у разі доведення поважності причин його пропуску. Необмеження спадкоємця, який прийняв спадщину, у строках оформлення своїх спадкових прав не має наслідком необмеження такої особи у строках захисту порушених спадкових прав. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що інші спадкоємці відсутні, свідоцтва ніхто не отримував, зважаючи на матеріали спадкової справи, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, а також з урахуванням перебування позивача за межами області та тяжкого перенесення втрати, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved