Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладеного договору позики №7439027 від 22.05.2024 р., відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом об`єктивно встановлено, що 22.05.2024 р. між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» був укладений договір позики (а.с.6-11). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.2.1-2.3\~договору, за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. Тип позики: довгострокова. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення осо^ пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або вико^ найманого працівника. Сума позики: 20000 грн. 00 коп. Строк позики: загальний строк - до «05» серпня 2024 року (75 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Розрахунком. І. Дата надання позики: «22» травня 2024 року . Дата повернення позики: «05» серпня 2024 року. Загальні витрати за позикою: 6000.00 грн. Згідно п.2.4.3. Договору, основна процентна ставка, фіксована: 1.50000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом З цього Договору. П.3.4 Договору визначено, що повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється Позичальником у визначений цим Договором чи Додатковою угодою щодо продовження строку позики строк позики/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця. У разі дострокового повернення позики Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою, нараховані за фактичну кількість календарних днів користування позикою згідно з графіком, визначеним Розрахунком. Відповідно до п.4.1-4.3 Договору, позичальник чи Позикодавець, не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку. Строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення Сторонами відповідної Додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей Договір позики. Укладення Додаткової угоди щодо продовження строку позики можливе виключно за зверненням Позичальника в електронній формі, яке реалізовується шляхом попередньої оплати суми нарахування станом на дату такого платежу процентів та обранням опції в Особистому кабінеті щодо ініціювання продовження строку позики. Після опрацювання такої ініціативи Позичальника Товариство направляє Позичальнику (шляхом розміщення в Особистому кабінеті) для вивчення та підписання відповідну Додаткову угоду, яка підписується Позичальником із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. \~ \~ \~ \~11.01.2024 р. між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «МАНІФОЮ» і боржниками (а.с.17-22). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «МАНІФОЮ» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «МАНІФОЮ» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру прав грошових вимог до Договору відступлення права вимоги від 11.12.2024 р. ТОВ «ФК Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі: 52500 грн. 00 коп. (а.с. 23). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики №7439027 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 52500 грн. 00 коп., яка складається з: 20000 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 32500 грн. заборгованості за відсотками (а.с.24). Позивач у свої позовній заяві просить стягнути із відповідача вищевказану заборгованість в сумі 52500 грн., що складається з: 20000 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу, 22500 грн. суми заборгованості за процентами за користування позикою, 10000 грн. суми заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с.1-5). Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладених угод не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... Проте відповідач не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору. \~ \~ \~ \~У ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1\~ст.634\~ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості за основною сумою боргу та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості з відповідача суми заборгованості за процентами на прострочену позику в сумі 10\~000 грн. суд приходить до висновку про неможливість їх стягнення виходячи із такого. Згідно п.6.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, а також передбачену цим Договором. Відповідно до п.6.2 Договору, за неправомірне користування позикою/її частиною Позикодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний на вимогу Позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмірі 12.00 % від суми позики на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3.00 % від суми позики починаючи з 5-го, дня за кожен день неправомірного користування. Виходячи з вищевказаних положень Договору позики, позивач просить стягнути з відповідача проценти, що по своїй суті є штрафними санкціями, які передбачені ст.625 ЦК України та є мірою відповідальності боржника за порушення ним зобов`язання з повернення кредиту. Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому\~законом\~або договором. У\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання (пункт 17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц). Тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть залежати від того, з яких підстав виникло грошове зобов`язання: з позадоговірних чи договірних відносин, або з якого саме договору. Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема - настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому\~законом\~або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Наприклад, якщо боржник не сплатив гроші за куплене майно, надані послуги в певній сумі, то прострочення грошового зобов`язання не змінює його розміру, яке залишається без змін незалежно від часу прострочення, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до\~статті 625 ЦК України. Так само якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до\~статті 625 ЦК України. Підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Так, неможливо розумно пояснити, чому, наприклад, замовник робіт або послуг, який прострочив їх оплату, має сплачувати проценти річних за\~статтею 625 ЦК України, розмір яких може бути зменшений судом, якщо він надмірно великий порівняно зі збитками кредитора, а за прострочення повернення кредиту в такій самій сумі позичальник має додатково сплачувати ще й проценти як плату за «користування кредитом», розмір якої не може бути зменшений судом. Викладене вище свідчить, що наслідки порушення грошового зобов`язання є однаковими незалежно від того, з якого договору таке зобов`язання виникло: з договору купівлі-продажу, договору про виконання робіт, кредитного договору тощо. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому\~законом\~або договором. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.22)). При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених\~статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Такі висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином враховуючи вищевикладене, а також той факт, що нарахування заборгованості відповідачу за процентами на прострочену позику в розмірі 10000 грн. є по суті мірою відповідальності\~боржника за\~прострочення грошового\~зобов`язання\~в розумінні\~положень ст.625\~ЦК України, суд приходить до висновку про неможливість її стягнення. З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 80,95 %, то відповідно і сума стягнення судового збору на користь позивача має бути зменшеною на цю різницю, що становить: 2451 грн. 17 коп. судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial