Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

[PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа: Національний банк України, про стягнення отриманих коштів поза межами строку дії кредитного договору, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» отримані кошти поза межами строку дії кредитного договору у сумі 13799,23 грн та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 289848129. Згідно операцій по договору, нарахування відсотків за ним здійснювалось у строк до 08.08.2021, вказаний договір було закрито шляхом здійснення позивачем повного погашення заборгованості. Позивач зазначає, що у зв`язку з закінченням строку кредитування за кредитним договором від 30.05.2021 № 289848129 Товариством відсотки нараховувались незаконно, оскільки таке нараховування проводилось поза межами дії строку договору, у зв`язку із чим звернувся із позовом. 06.12.2024 ухвалою Печерського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін. 05.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 11.06.2025 через систему «Електронний суд» від третьої особи надійшли пояснення. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином, у відзиві заперечував проти задоволення позову, просив справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином, у наданих поясненнях просила справу розглядати у її відсутності. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК). Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як убачається із матеріалів справи та установлено судом, 30.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 289848129, відповідно до умов якого Фінансова установа зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»). Відповідно до п. 4.13. Договору Позичальник підтверджує, що отримав від Фінансової установи до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені в законодавстві України (у тому числі інформацію, надання якої передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»), отримав Кредит не на споживчі цілі, інформація надана відповідачем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Факт укладання кредитного Договору, отримання та користування грошовими коштами відповідно до умов Договору - позивачем визнається та не заперечується. Тобто, уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Позивач мав змогу ознайомитись з умовами Договору ще до його оформлення, отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також мав вільний доступ до умов Договору на Сайті Фінансової установи. 30.05.2021 відповідно до п. 1.3. Договору, позивачу було надано перший транш за Договором у сумі 13780 грн, який мав бути повернутий до 15.08.2021. 05.06.2021 відповідно до умов Договору позивачу було надано другий транш за Договором у сумі 3500 грн. 06.06.2021 відповідно до умов Договору позивачу було надано третій транш за Договором у сумі 1720 грн. Згідно з п. 1.7. Кредитна лінія надається строком на 16 (шістнадцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»), У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Відповідно до п. 1.8. Договору Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Так, відповідно до п. 1.9.3. якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620.50 процентів річних, що становить 1.70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Так, пунктом 1.9. Кредитного Договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом відповідно до умов Договору. Пунктом 1.10. Кредитного Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Позивач скористався умовами Договору та продовжив строк надання Кредитної лінії за Договором на 30 днів шляхом здійснення наступних оплат: 11.06.2021 - 665 грн, 1075 грн, 1000 грн та 985 грн; 14.06.2021 - 1075 грн; 15.06.2021- 1000 грн та 5040 грн; 16.06.2021 - 1015 грн. Також, після закінчення дисконтного періоду позивачем добровільно, на виконання умов Кредитного Договору, було здійснено наступні оплати заборгованості: 25.06.2021 - 915 грн та 1995 грн; 26.06.2021 - 475 грн; 10.07.2021 - 3351 грн; 08.08.2021 - 20148,23 грн (повне погашення заборгованості по Кредитному Договору). Отже, позивач своїми діями продовжив строк дії Договору на 90 днів, та зокрема, пізніше, а саме 08.08.2021 здійснив дії у вигляді платежу у розмірі 20148,23 грн, чим виконав умови договору та погасив всю суму заборгованості по кредитному договору в межах строку його дії. Тому, Товариство здійснювало нарахування процентів в межах Дисконтного періоду та + 90 днів після його закінчення (тобто в межах строку кредитування), що відповідає умовам Договору. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1056 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі статтями 627, 628 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Також, як убачається із матеріалів справи, позивач є постійним клієнтом Фінансової установи і оспорюваний Договір є не першим, що був укладений між Товариством та [PERSON] . Починаючи з 18.04.2021 це вже був 21 договір кредитування укладений між сторонами, які виконано в повному обсязі умови всіх договорів, в тому числі й оспорюваного, сплачено всі відсотки за користування коштами, які були надані у кредит за такими договорами. Тому, факт укладення попередніх договорів позивача з фінансовою установою свідчить про наявність достатнього досвіду з укладання кредитних договорів з Товариством та ознайомлення з усіма умовами кредитних договорів, в тому числі нарахування процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, відповідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу, вимогами ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Позивачем не надано жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього в розумінні статтей 77-80 ЦПК України доказу на підтвердження заявлених позовних вимог. Викладені вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про безпідставність позовних вимог та про необхідність відмови у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», третя особа: Національний банк України, про стягнення отриманих коштів поза межами строку дії кредитного договору. Щодо розподілу судових витрат. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed