Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

22 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 липня 2019 року зареєстрували шлюб з відповідачем. У лютому 2022 року через повномаштабну військову агресію російської федерації проти України відповідач залишив її та без будь-яких пояснень виїхав у невідомому напрямку. З лютого 2022 року по теперішній час стосунки, як подружжя, не підтримують, спільного господарства не ведуть. Між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Під час перебування у шлюбі [INFO] у позивачки народився син [PERSON] , батьком якого записаний відповідач. Шлюб носить формальний характер, збереження сім`ї неможливе. Враховуючи викладене, позивачка просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мала (вх. №2076/25-Вх 30.04.2025). Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення за особистим підписом у матеріалах справи. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи. Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи,\~з урахуванням положень ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України,\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 25 липня 2019 року Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 1116); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 09 квітня 2025 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідач є громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки та мав право на тимчасове проживання в Україні до [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З лютого 2022 року сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. [INFO] позивачка народила сина [PERSON] , батьком якого записаний відповідач [PERSON] , на підтвердження чого нею надано копію свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради 12 березня 2025 року на підставі актового запису № 24 (а.с. 9). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved