Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

20 травня 2025 року до суду надійшли матеріали справи № 361/3481/25 за позовом [PERSON] , за підписом представника позивача, адвоката Шмата Руслана Петровича, до [PERSON] про розірвання шлюбу, з яких слідує, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2024 дана справа передана за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2025 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В. Згідно із ч. 1, 2 ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Разом з тим, з метою дотримання процесуальних норм та перевірки визначеної територіальної підсудності справи, 21.05.2025 судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. З Відповіді № 1397322 від 21.05.2025 встановлені дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, що відноситься до територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області. Позовна заява віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області. У поданій позовній заяві позивач, [PERSON] , просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 173 був зареєстрований шлюб з відповідачкою [PERSON] . Від спільного подружнього життя є троє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За доводами позовної заяви, ні позивач, ні відповідачка не мають бажання примиритися. Вже понад 2 роки проживають окремо один від одного та жодних зв`язків не підтримують. Будь які спільні інтереси, окрім дітей, відсутні. Позивач повідомляє, що їхнє сімейне життя не склалося та припинено. Спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно на даний час немає. Відтак, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, спільні відносини між сторонами повністю припинені, а їх відновлення є неможливим, збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 21.05.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 19.06.2025. 05.06.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. У зв`язку з неявкою відповідачки в судове засідання 19.06.2025 розгляд справи відкладено на 20.08.2025. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає та виснує таке. Судом встановлено, що 27\~грудня 2013\~року між сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис №173), що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.12.2013, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області. У шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 12.03.2014, видане Виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області),\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(свідоцтво\~про народження\~від 15.08.2017, видане Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області) та [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво\~про народження\~від 10.03.2020, видане Виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області). Згідно із ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження прав та свобод особи, які встановлені Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 51\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя про його розірвання на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України). Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що не суперечить завданням держави по охороні сім`ї, передбаченим ст. 51 Конституції України. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що спільне проживання з відповідачкою є неможливим. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли спільне піклування дружини та чоловіка про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинилось, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved