Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

20 травня 2025 року до суду відповідно до ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 квітня 2025 року надійшла позовна заява Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до [PERSON] про повернення надміру виплачених державних коштів, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] кошти допомоги на проживання переміщеним особам у сумі 16000,00 грн. та судовий збір у сумі 3028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту з січня 2024 року як отримувач виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Згідно заяви [PERSON] від 19 березня 2024 року їй та її дітям [PERSON] та [PERSON] рішенням Управління від 22 березня 2024 року було призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 01 березня 2024 року у розмірі 2000,00 грн. на заявницю та у розмірі 3000,00 грн. на кожного з двох дітей щомісячно строком на шість місяців. Загальна сума допомоги склала 8000,00 грн. щомісяця. У результаті перевірки було встановлено, що [PERSON] 12 травня 2024 року перетнула кордон, виїхавши за межі України на строк, що перевищив тридцять календарних днів підряд, у зв`язку з чим 01 липня 2024 року виплату допомоги було припинено. Оскільки [PERSON] не поінформувала позивача відповідно до пункту 9 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332 про виникнення обставин, які вплинули на отримання допомоги та не надала підтверджуючі документи щодо продовження строку перебування за кордоном понад тридцять календарних днів підряд, їй було безпідставно переплачено державні кошти з 01 липня 2024 року по 31 серпня 2024 року у сумі 16000,00 грн. Позивачем було надіслано на адресу відповідача повідомлення щодо необхідності відшкодування коштів переплаченої допомоги внутрішньо переміщеним особам. Оскільки відповідачем добровільно кошти не повернуто, позивач звернувся з вищезазначеними позовними вимогами до суду. 22 травня 2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки не повідомила. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Ухвалою від 07 серпня 2025 року суд постановив розглядати справу в заочному порядку. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. 11 січня 2024 року [PERSON] подала до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради заяву №25 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до довідок від 11 січня 2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вони є внутрішньо переміщеними особами з фактичним місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з рішення №2952847524-2024-1 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 12 січня 2024 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 січня 2024 року у розмірі 3000,00 грн. 19 лютого 2024 року [PERSON] подала до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради заяву №256 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. На підставі рішення №2952847524-2024-2 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22 березня 2024 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 року у розмірі 8000,00 грн., з яких: [PERSON] 2000,00 грн., [PERSON] 3000,00 грн., [PERSON] 3000,00 грн. Відповідно до службової записки від 11 вересня 2024 року за результатами здійсненої Мінфіном верифікації, отриманої 29 серпня 2024 року за червень 2024 року, [PERSON] є особою, яка 12 травня 2024 року перетнула кордон. Згідно з відомостями з особової справи [PERSON] переплата допомоги переміщеним особам на проживання складає 16000,00 грн. за період з 01 липня 2024 року по 31 серпня 2024 року. Досудове врегулювання спору здійснювалось шляхом направлення відповідачу листа - повідомлення щодо добровільного повернення надміру виплачених коштів за період з 01 липня 2024 року по 31 серпня 2024 року у сумі 16000,00 грн. Однак, як вбачається з матеріалів справи, кошти не повернуті. Питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам врегульоване Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332 (далі - Порядок). Відповідно до\~пункту 1\~зазначеного Порядку допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку. Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що з 1 листопада 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається на кожного члена сім`ї, відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення. Відповідно до пункту 6 Порядку, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу Пенсійного фонду України/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/адміністратору центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог\~Закону України\~Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги). За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин. У відповідності до пункту 9 Порядку уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог\~Закону України\~Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги) орган Пенсійного фонду України, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або адміністратора центру надання адміністративних послуг. Якщо у отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до\~Закону України\~Про верифікацію та моніторинг державних виплат. Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу Пенсійного фонду України, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або адміністратору центру надання адміністративних послуг. Судом встановлено, що відповідач не повідомила Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно отримано допомогу на проживання переміщеним особам у сумі 16000,00 грн. за період з 01 липня 2024 року по 31 серпня 2024 року. Відповідачка повідомлялася про необхідність повернення надміру виплачених коштів, однак не здійснила жодних дій на їх повернення. Доказів повернення визначеної суми суду не надано. На підставі статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до частини 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів частини 2 статті 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема статей 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми статті 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Таким чином, оскільки відповідач не повідомила Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про обставини, які впливають на отримання грошової допомоги і це призвело до її переплати в розмірі 16000,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved