Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ\~«ФК Кеш\~ту гоу»\~від іменті\~якого діє\~представник,\~ звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Займер»\~та [PERSON] \~27.04.2021\~року уклали\~кредитний договір\~№ 190158\~відповідно до\~умов якого\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Займер» надало\~відповідачу кредит\~в сумі\~2000\~грн,\~а відповідач\~зобов`язався\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитом.\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Займер» взяті\~на себе\~зобов`язання\~виконало,\~надавши відповідачу\~кредит відповідно\~умов кредитного\~договору.\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~««Займер» та\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК Кеш\~ту гоу»\~17.02.2022\~року уклали\~договір факторингу\~№ 01-17/02/2022\~відповідно умов\~якого право\~вимоги за\~кредитним договором\~від 27.04.2021\~року №\~190158\~перейшло до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК Кеш\~ту гоу».\~Відповідач не\~виконала умови\~кредитного договору\~ не\~повернула суму\~заборгованості за\~кредитним договором\~позивачу,\~а також\~не виконала\~всі інші\~грошові зобов`язання\~перед позивачем\~за кредитним\~договором.\~Станом на\~16.04.2025\~року сума\~заборгованості складає\~10040,00\~грн,\~з яких:\~2000\~грн \~сума заборгованості\~за кредитом;\~8040\~грн \~сума заборгованості\~за процентами.\~Зазначена сума\~заборгованості відповідачем\~на даний\~час не\~погашена.У\~зв`язку з\~цим,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача на\~його користь заборгованістьза кредитним договором№ 190158 від 27.04.2021 року, яка виникла станом на 16.04.2025 року в розмірі 10040,00 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 гривень. \~ \~ \~ \~Позиції учасників судового провадження. \~ \~ \~ \~Позивач свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи, просив справу розглядати за відсутності представника. \~ \~ \~ \~Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, просили провести розгляд справи без участі сторони відповідача. \~ \~ \~ \~28.07.2025 від представника позивача до суду надійшла заява в якій просить здійснити розподіл судових витрат, та стягнути з відповідача на користь позивача 10 500 грн. витрат на професійну правову допомогу (а.с. 51-53). \~ \~ \~ \~29.07.2025 від представника відповідача- адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволені позовних вимог відмовити повністю та провадження у справі закрити, посилаючи на те, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за договором № 190158 від 27.04.2021 року в сумі 10040,00 грн., вказана сума не містить ніякого правового, належного підґрунтя, зокрема позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками. Сума заборгованості за користування кредитними коштами нарахована поза межами користування кредитом, заявлені позивачем сума відсотків не ґрунтуються на умовах договору, а тому не підлягає задоволенню. Зазначає, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту позивачу (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки). Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості. Зазначає, що реєстр права вимоги не є документом, що підтверджує факт передачі кредитних коштів і не може бути доказом на підтвердження доводів позивача про виконання кредитних зобов`язань (а.с.61-64). \~ \~ \~ \~29.07.2025 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, згідно якого остання зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК Кеш ту гоу» є непропорційною та такою що підлягає зменшенню, враховуючи складність справи та фактичний час витрачений адвокатом на професійну правничу допомогу, вважає розумним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 гривень, що буде співмірним із складністю справи та ціною позову. \~ \~ \~ \~12.08.2025 від представника позивача Пархомчук С.В., через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якому просить відзив на позовну заяву відповідача залишити без задоволення, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість з огляду на наступне. Відповідач, укладаючи кредитний договір з ТОВ «Займер», погодилась на умови, передбачені кредитним договором. Зокрема відповідно п.1.1. за цим Договором, клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2. за цим Договором, Кредит надається строком на 17 днів, тобто до 13-05-2021. Строк дії договору 17 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами Відповідно до п.1.3. за цим Договором, За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Відповідно п.2.3. за цим Договором, Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені Договором, щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованими. З метою надання вичерпної інформації по справі, позивач, після отримання відзиву на позовну заяву, звернувся до Первісного кредитора з відповідним запитом про надання додаткового доказу, а саме: детального розрахунку заборгованості за укладеним кредитним договором, який долучено до відповіді на відзив. На момент подачі позовної заяви ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані Первинним кредитором в рамках укладеного Договору факторингу. На виконання пункту 1.4 Договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок Відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «ПРОФІТГІД» з якого вбачається, що 27.04.2021 о 11:08:05 було проведено транзакцію на суму 2000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог Позивач надав суду інформаційну довідку ТОВ «ПРОФІТГІД» (технологічного оператора платіжних послуг), яка підтверджує зарахування кредитних коштів. Зазначений документ містить відомості щодо суми перерахованих кредитних коштів, дати їх зарахування, а також реквізитів карткового рахунку, що повністю узгоджується з нормами Закону. Позивачем належними та допустимими доказами підтверджено розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, з урахуванням кваліфікації, досвіду та завантаженості адвоката. Відтак, заперечення Відповідача щодо недоведеності понесених витрат є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах справи та не підлягають задоволенню (а.с.78-82). \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27 червня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) (а.с.42). Ухвалою суду від 29 липня 2025 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача (а.с.71). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Товариство з обмеженою відповідальністю «Займер» та [PERSON] 27.04.2021 року уклали договір про надання фінансового кредиту № 190158 шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором АV4047. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (пункт 6.7 договору) (а.с. 11, 31-33). Згідно з\~п.п.\~1.1,\~1.2\~договору товариство\~надає клієнту\~фінансовий кредит\~в сумі\~2000\~грн на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~а клієнт\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом в\~порядку та\~на умовах,\~визначених цим\~договором.\~Кредит надається\~строком на\~17\~днів,\~тобто до\~13.05.2021\~року.\~Строк дії\~договору 10\~днів.\~Але в\~будь якому\~випадку,\~договір діє\~до повного\~його виконання\~Сторонами.\~Відповідно до\~пункту 1.3\~договору за\~користування кредитом\~клієнт сплачує\~товариству 730%\~(процентів)\~річних від\~суми кредиту\~в розрахунку\~2%\~(процентів)\~на добу.\~Тип процентної\~ставки \~фіксована.\~ Згідно\~з пунктом\~1.4\~договору кредит\~надається в\~безготівковій формі\~у національній\~валюті на\~реквізити платіжної\~банківської картки,\~вказаної клієнтом.\~ Згідно з п.п. 2.1, 2.3 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 17 лютого 2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с.12-15). Згідно з пунктом 1.2. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові своє право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року, ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 10040,0 гривень (а.с.10). 14.04.2025 року ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» на адресу [PERSON] направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с.8). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, відповідач має заборгованість договором № 190158 від 27.04.2021 року в розмірі 10040,00 грн, що складається із: 2000,00 грн- прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8040,00 грн- прострочена заборгованість за відсотками (а.с.19, 84-90). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У справі встановлено, 27.04.2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір №190158 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, тобто укладено договір шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України Про електронну комерцію. Підписуючи договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися. Таким чином, факт укладення договору про надання фінансового кредиту №190158 є доведеним. В підписаному сторонами договорі відповідач разом із основними даними паспорт; ідентифікаційний код; місце реєстрації зазначила номер рахунку позичальника. На підтвердження надання кредитних коштів, позивач надав підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «Клай інфест», з якого вбачається, що на виконання кредитного договору кредитором здійснено переказ коштів у розмірі 2000 грн на платіжну картку № [NUMBER] , зазначену отримувачем у кредитному договорі (а.с.25). Посилання представника відповідача на відсутність первинних бухгалтерських документів, що підтверджують отримання кредиту та рух коштів, - не заслуговує на увагу, оскільки кредит відповідачем отриманий не у банківській установі, а у товариства з обмеженою відповідальністю, яке надає фінансові послуги та не є держателем банківської карти, відтак не має доступу до інформації про рух коштів за нею. Відповідачем не спростовано, що банківська картка з відповідним номером на яку переказано грошові кошти в розмірі 2000,00 грн., та яка вказана нею в договорі, їй не належить. Крім цього, суд вважає, що маючи доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, відповідач мала можливість в якості доказу надати суду довідку з банку про неналежність йому вищезгаданої картки, або виписку зі свого рахунку на підтвердження надходження чи не надходження коштів від кредитора на виконання умов укладеного договору, його розміру, а також на підтвердження виконання своїх зобов`язань за даним договором та внесення коштів на погашення заборгованості. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відтак судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором від 27.04.2021 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. Відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по вказаному вище кредитному договору є доведеною, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, додаткову угоду № 1 від 27 грудня 2024 року, (а.с. 28-30), акт про отримання правової допомоги від 21 липня 2025 року, платіжна інструкція № 39482 на суму 10500 грн., рахунок № 21.07.2025-31 (а.с. 54-59). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (РішенняЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»). Враховуючи вищевикладене,\~складність справи,\~яка є\~малозначною,\~виконані адвокатом\~роботи,\~зміст позовної\~заяви,\~обсяг доданих\~документів,\~що не\~є значним,\~суд вважає,\~що заявлені\~витрати на\~правничу допомогу\~підлягають задоволенню\~у розмірі 3500 гривень, що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн

Outcome: approved