Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК\~«ЄАПБ») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 44\~000 грн. Позов мотивовано тим, що 14.06.2021 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 21.12.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 44\~000\~грн, з яких 11\~000 заборгованість за тілом кредиту, 33\~000 грн заборгованість за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 44\~000 та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028,00 грн, Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. У визначену дату та час судового засідання відповідач у справі [PERSON] не з`явився. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Відповідно до ст.\~280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. При цьому, суд бере до уваги позицію Верхового Суду, сформульовану у Постанові КЦС ВС від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) згідно якої, якщо сторони чи їх представники, інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. У ситуації, що розглядається, суд дійшов висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі не відкладаючи її розгляду. Згідно із вимогами ч. 2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 19.08.2025 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підстав наявних у ній доказів. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 12.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 78348583. Згідно з п. 1. Договору, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) у сумі 11\~000грн (п. 2.1. Договору) на погоджених умовах шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю процент від суми позики. Відповідно до п.\~2.2., 2.3 Договору строк дії договору позики 30 днів, процентна базова ставки 2,5% в день. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка складена ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», яка є додатком №\~1 до Договору позики, загальна вартість кредиту складає 13\~475\~грн, з яких 11\~000 грн тіло кредиту, 2\~475 грн проценти за користування кредитом. Згідно з п.\~15. Договору, у разі якщо Позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 Договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п. 2.3. п.\~2 Договору. В такому разі Проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується Позичальником в повному обсязі за весь період Строку Позики. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між Позикодавцем та Позичальником додаткової угоди до тор Договору. Згідно із п.\~6 Договору позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація). Продовження строку б користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку Позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою, визначеною в п.п. 2.3. п. 2 Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв?язку з продовженням Строку Позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Відповідно до п.\~25 Договору позики зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю чи частково, а також одностороння відмова від їх виконання не допускається, окрім випадків встановлених законом, Договором або Правилами. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «jr3sGnN7O1», що був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 21 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 14.06.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Додатковою угодою №\~2 від 28.07.2021 до вказаного договору внесено зміни до п. 1.3 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та викладено у редакції: «Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства». Додатковою угодою №\~14 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 сторонами визначено загальну суму прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №\~13 від 21.12.2023 та визначено ціну продажу у відсотках від основної суми заборгованості (тіла кредиту). Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників №\~13 від 21.12.2023 за Договором факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021 клієнт передав фактору реєстр боржників. Згідно долученого до матеріалів справи витягу із Реєстру боржників №\~13 від 21.12.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, заборгованість за договором, укладеним із відповідачем складає 44\~000 грн, з яких: 11\~000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 33\~000\~грн - сума заборгованості за відсотками. Вказана сума заборгованості збігається із наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором позики № 78348583 від 02.06.2023 за період з 21.12.2023 до 31.05.2024, проте не збігається із сумою визначеною позикодавцем у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача - 13\~475\~грн. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини), на підставі права вимоги, що виникає у позивача внаслідок уступки права вимоги (договору факторингу). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1054 ЦК України також передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.\~1 ст.\~530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч.\~1 ст.\~625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.\~2 ст.\~625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц). Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, 12.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 78348583, відповідно до якого позикодавець зобов`язувався передати позичальнику грошові кошти у розмірі 11 000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % на день. Право вимоги за кредитним договором до відповідача перейшло від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно укладеного договору факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021, з врахуванням додаткових угод №\~2 від 28.07.2021, №\~14 від 21.12.2023. Надаючи оцінку доказам у справі, що розглядається, суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо фактичного перерахування позичальнику обумовленої суми позики на банківський рахунок відповідача (виписки з банківського рахунку, платіжної інструкції про перерахунок коштів відповідачу), що є обов`язковою умовою для виникнення кредитних зобов`язань. Відсутність доказів отримання відповідачем коштів унеможливлює встановлення факту належного виникнення кредитних правовідносин. Також, позивачем не доведено обставину продовження строку дії договору позики №\~78348583 від 12.06.2023, у порядку визначеному п.\~6 зазначеного договору. Окрім того, позивачем не надано належного розрахунку заборгованості із зазначенням строків користування кредитом та застосованої процентної ставки. Відповідно до умов договору, строк його дії складав 30 днів, а процентна ставка - 2,5 % на день. Таким чином, за умови належного виконання договору максимальна сума відсотків, яка могла бути нарахована, становить: 11 000 грн ? 2,5 % ? 30 днів = 8 250 грн. Отже, загальна сума зобов`язань відповідача перед позикодавцем за тілом кредиту та відсотками не могла перевищувати 19 250 грн (11 000 грн + 8 250 грн). Разом з тим, у матеріалах справи наявні документи, згідно з якими позивач заявляє до стягнення суму заборгованості у розмірі 44 000 грн, з яких 33 000 грн становлять відсотки. При цьому позивачем не обґрунтовано та не доведено яким чином виникла зазначена сума заборгованості за відсотками, адже вона істотно перевищує розрахунок, що випливає з умов договору. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, відсутність доказів фактичного надання позики свідчить про безпідставність заявлених вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог позивача, витрати понесені позивачем зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed