Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 21.02.2024 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір №8029920, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. Сума кредиту 5000,00 грн. Кредит надано загальним строком на 105 днів з 21.02.2024. 25.06.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір відступлення права вимоги № 107-МЛ, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором №8029920 від 21.02.2024, за яким ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладення договору відступлення права вимоги № 107-МЛ від 25.06.2024, сума заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за кредитним договором №8029920 від 21.02.2024 становить 16975,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 11475,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн. Тому позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором №8029920 від 21.02.2024 в розмірі 16975,00 грн, понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовна заява подана в системі "Електронний суд" 15.05.2025 до Великобагачанського районного суду Полтавської області. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.05.2025 вищевказану справу було передано до Семенівського районного суду Полтавської області за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] 18.06.2025 вище зазначена справа надійшла до Семенівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 20.06.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення її недоліків шляхом надання суду доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів за його належною зареєстрованою адресою: [ADDRESS] . 27.06.2025 до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява представника позивача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" Баранової А.В. про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 27.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.Судове засідання призначене на 11.08.2025. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник позивача ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві і заяві від 11.08.2025 просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 61). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подав, у судове засідання 11.08.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом вирішено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.02.2024 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір №8029920, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Сума кредиту 5000,00 грн. Кредит надано строком на 105 днів з 21.02.2024 та складається з пільгового періоду та поточного. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 07.03.2024. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05.06.2024. Комісія за надання кредиту 500,00 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1125,00 грн (1,50% за кожен день). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 10350,00 грн (2,30% за кожен день). Орієнтовна загальна вартість кредиту 16975,00 грн. Денна процентна ставка 2,28%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6903,00 % річних (а.с. 5-10, 11, 12, 13). Згідно довідки ТОВ «Мілоан» [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит №802990 від 21.02.2024 ідентифікований ТОВ «Мілоан»: одноразовий ідентифікатор 366328, дата відправки 2024-02-21 09:43:54, номер телефону [NUMBER] (а.с. 12 зв.ст.). Згідно платіжного доручення № 123581737 від 2024-02-21 ТОВ «Мілоан» перерахувало на карту ПриватБанк отримувача [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000,00 грн, картка 516875*73 (а.с. 14). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію"). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачкою в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Судом враховано, що ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним кредитним договором зобов`язань належним чином не виконав, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №8029920 від 21.02.2024 утворилася заборгованість у розмірі 16975,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 11475,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 25.06.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір відступлення права вимоги № 107-МЛ, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором №8029920 від 21.02.2024, за яким ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідача у розмірі 16975,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 11475,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн (а.с. 16-21, 22-23, 24, 26). 09.04.2025 ТОВ "ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідача направлена претензія, якою повідомлено про укладення договору відступлення прав вимоги №107-МЛ між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та зобов`язання сплатити заборгованість за кредитним договором №8029920 від 21.02.2024 в розмірі 16975,00 грн протягом 3 днів, однак заборгованість залишилась непогашеною (а.с. 26 зв.ст). Доказів на спростування позовних вимог відповідачем суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №8029920 від 21.02.2024 в розмірі 16975,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача. (а.с. 36). На підставі викладеного,

Outcome: approved