Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

ТОВ ВІП «ДАНКЕР» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просило стягнути з відповідача користь позивача заборгованість за Договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 080424-01 від 08.04.2024 у сумі 70\~500 грн.; інфляційні втрати 6\~742, 11 грн.; 3% річних у сумі 1\~596, 38 грн., загалом 78\~838, 49 грн. та судові витрати. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 08.04.2024 між ТОВ «ВІП «ДАНКЕР» та [PERSON] було укладено Договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 080424-01. Договором обумовлено що грошові кошти є поворотною фінансовою допомогою. Кошти мали бути надані у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Позика може бути надана як на всю суму договору одноразово так і періодичними сумами згідно заявою відповідача. Строк надання грошових коштів до 30.06.2024 року. На виконання умов договору 12.04.2024 року позивачем перераховано на рахунок відповідача 68\~500 грн. 25.04.2024 перераховано 2\~000 грн. загальна сума перерахована за договором 70\~500 грн. Однак всупереч умовам договору відповідач зобов`язання за договором не виконав, кошти не повернув, таким чином вважає що з відповідача підлягає стягненню 70\~500 грн. Крім того у зв`язку з неналежним виконання умов договору з відповідача підлягає стягненню індекс інфляції в розмірі 6\~742,11 грн. та 3% річних в розмірі 1 596,38 грн. Ухвалою від 21.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача адвокат Донець Ю.Б. надав до суду відзив на позов, де з позовом не погодився. Зазначив, що починаючи з листопада 2022 року між ним та Позивачем існували договірні відносини на виконання певної роботи. На початку квітня 2024 року Позивач запропонував Відповідачу укласти договір про надання матеріальної фінансової допомоги з метою подальшої оплати виконуваної ним роботи у безготівковій формі на приблизну суму 500 000,00 грн та надав відповідний договір для підписання, який Відповідач зі свого боку підписав тільки на другій сторінці та, довіряючи Позивачу, який пообіцяв також підписати зі свого боку та повернути підписаний ним примірник, надав йому обидва примірники договору, однак, так і не отримав свій примірник у зворотному напрямку. Відповідач заперечує підписання з його боку та укладення з Позивачем саме Договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 080424-01 від 08.04.2024, натомість, підтверджує укладення з Позивачем договору про надання фінансової допомоги з тим же номером та датою без необхідності повернення отриманих за ним грошових коштів, однак, надати копію цього договору не може у зв`язку з відсутністю його оригіналу у нього. На думку Відповідача на користь висловленої ним позиції щодо укладення саме договору про надання фінансової допомоги свідчить формулювання призначення платежу у платіжних інструкціях, які надані Позивачем у якості підтвердження надання фінансової допомоги, а саме «фінансова допомога згідно Договору № 080424-01 від 08.04.2024…». Тобто, у призначенні платежу відсутні відомості про те, що фінансова допомога є поворотною, а також назва договору не відповідає його назві у наданій Позивачем копії. У той же час, навіть, якщо припустити, що Договір був укладений, та провести аналіз позовних вимог Позивача, то вони не мають під собою жодних підстав виходячи з наступного. За умовами Договору Позивач надає грошові кошти (п. 1.1.), а Сторона - 2 надані грошові кошти зобов`язується повернути (п. 1.3). Розділ 3 Договору має назву «Порядок, умови надання та повернення коштів», тобто у цьому розділі слова «надання» та «повернення» не є синонімами, вони чітко розділені між собою, кожне з них має своє значення, тобто умови надання грошових коштів повинні бути виконані та дотримані саме Позивачем та з його боку (пункти 3.1. 3.3.), натомість, умови повернення стосуються виключно Сторони - 2 та не мають відношення до Позивача (пункти 3.4. 3.6.). Відповідно до п. 3.3. Договору, строк 30.06.2024 надання грошових коштів складає до, тобто очевидним є те, що вказаним положенням Договору встановлений строк надання грошових коштів саме для Позивача, натомість Сторони - 2 стосуються пункти 3.4. 3.6., які грошових коштів не встановлюють строку для повернення отриманих , як і будь-які інші положення Договору, тобто не можна вважати, що такий строк вже настав. Таким чином, на думку Відповідача, Позивач помилково зазначив у позовній заяві, що строк повернення грошових коштів визначений п. 3.3. Договору до 30.06.2024, насправді, у цьому пункті Договору мова йде виключно про строк їх надання, а не повернення, тобто цей строк встановлений саме та виключно для позивача. Отже на даний час відсутній предмет спору у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені у позові. Просив позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов. Суд вислухав сторони, дослідив матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче інжинірингове підприємство «ДАНКЕР» та [PERSON] укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 080424-01. Пунктом 1.1 Договору передбачено, що Сторона - 1 надає Стороні - 2 грошові кошти в порядку та на умовах, що визначені цим Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору передані за цим договором грошові кошти є поворотною фінансовою допомогою згідно визначень Податкового Кодексу. Пунктом 1.3 Договору сторони передбачили, що надані кошти Сторона - 2 зобов`язується повернути Стороні-1 в повному обсязі, згідно умов Договору та діючого законодавства України. За п. 3.1 Договору Сторона-1 зобов`язана впродовж трьох календарних днів з моменту отримання усного замовлення від Сторони - 2 надати грошові кошти у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Сторони - 2. П. 3.2 Сторони визначили що позика може бути надана як на всю суму даного Договору одноразово, так і періодичними сумами згідно усних заявок Сторони-2. Пунктом 3.3 Договору встановлено, що строк надання грошових коштів до 30.06.2024. Згідно з п. 3.5 Договору сума коштів підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок Сторони - 1. На виконання умов договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошову суму в розмірі 68\~500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 1850 від 12.04.2024 з призначенням платежу : «Фінансова допомога згідно Договору № 080424-01 від 08.04.2024 ПДВ не передбачено». 25.04.2024 позивачем на розрахунковий рахунок відповідача перераховано грошові кошти в розмірі 2\~000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 1872 від 25.04.2024 з призначенням платежу : «Фінансова допомога згідно Договору № 080424-01 від 08.04.2024 без ПДВ не передбачено». Загальна сума грошових коштів перерахованих позивачем на розрахунковий рахунок відповідача на виконання умов Договору складає 70\~500 грн. \~ \~ \~ \~ \~ До\~теперішнього часу\~відповідачем зобов`язання\~за договором\~не виконані.\~ Згідно з частинами першою та другою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно зі\~статтею 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі висновки щодо застосування статей\~1046, 1047 ЦК України\~викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. Представник відповідача у відзиві на позов і в судовому засіданні не заперечував факт отримання відповідачем грошових коштів від позивача, однак заперечував щодо обставин у зв`язку з якими ці кошти були надані, а саме зазначав, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання матеріальної фінансової допомоги з метою подальшої оплати виконуваної ним роботи у безготівковій формі. І саме в рахунок вказаного договору позивачем і були надані кошти відповідачу. Вважає що спірний договір був підроблений позивачем. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням встановленого законом порядку. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Жодного доказу на підтвердження доводів викладених у відзиві на позов представником відповідача не надано. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача з позовом до суду про визнання Договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 080424-01 від 08.04.2024 відповідач не звертався. До поліції з заявою повідомленням про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення щодо обставин викладених у відзиві також не звертався. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про повернення боргу відповідачем суду не надано. Отже суд приходить до висновку, що відповідачем взяті на себе зобов`язання не виконані. Строк повернення позики за договором позики настав. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно отримав від позивача поворотну фінансову допомогу у сумі 70\~500 грн., проте в порушення взятих на себе зобов`язань та зазначених норм закону зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, вимоги щодо стягнення з відповідача суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 70 500 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.07.2024 по 28.02.2025. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хв. 24.02.2022, який діє на даний час. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, що набрав чинності з 17.03.2022. Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктами 18, 19 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 6\~742, 11 грн. та 3% річних у розмірі 1\~596, 38 грн. Задоволенню не підлягають у зв`язку з безпідставністю. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3\~028, 00 грн.

Outcome: partial