Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

17.06.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.09.2013 між ПАТ «Банк Русский Стандарт» (у тексті - АТ «Банк Форвард», який є правонаступником усіх прав ПАТ «Банк Русский Стандарт») та [PERSON] підписано заяву (оферту) № 108825618 на укладення договору про надання та використання платіжної картки, відповідно до умов якого на ім`я відповідача випущено платіжну картку, відкрито поточний рахунок та встановлено ліміт, в межах якого позичальник має право здійснювати операції з використанням картки за рахунок наданого банком кредиту, а відповідач зобов`язався оплатити за користування ним на умовах договору і повернути кредит. Відповідно до умов договору позичальнику надається кредит на суму 13484,43 грн, який може бути збільшений згідно з умовами надання та обслуговування платіжних карток. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві грошові кошти в розмірі та у строк, визначені умовами договору. Відповідач допустив порушення умов договору. 25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вказаного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 108825618 від 06.09.2013 в сумі 32937,63 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13484,43 грн, заборгованість за відсотками 9732,73 грн, заборгованість за комісією 9720,47 грн. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 19.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі (а. с. 11, 12). Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвала від 19.06.2025, яка надіслана відповідачеві 20.06.2025 за його зареєстрованим місцем проживання, повернулась до суду 01.07.2025 без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 15, 16). 28.07.2025 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 18). Судове засідання призначено на 14.08.2025 (зворот а. с. 18). 30.07.2025\~на офіційному\~веб-порталі\~«Судова влада\~України» розміщено\~оголошення про\~виклик [PERSON] до суду (а. с. 20). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а. с. 19, 21), в судове засідання не з`явився; 04.08.2025 до суду надійшла заява про розгляд даної справи за його відсутності; позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 22). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а. с. 19, 24, 25), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов або інші заяви по суті справи від відповідача до суду не надійшли. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, в силу приписів зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки сторони не зявилися у судове засідання, в силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд дослідивши\~матеріали справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що 06.09.2013 між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та [PERSON] укладено кредитний договір № 108825618, відповідно до умов якого відповідачеві відкрито поточний рахунок та надано кредит, який відповідач зобов`язався повернути кредит та оплатити за користування кредитом відповідно до умов договору. На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено наступні доказами: заяву (оферту) № 108825618 від 06.09.2013; анкету до заяви; згоду клієнта на обробку персональних даних; заяву про відкриття поточного рахунку; довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту; розписку про отримання картки/конверта із ПІН-кодом, які відповідачем підписані 06.09.2013. Тобто [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування та погодився з умовами кредитного договору. Відповідно до виписки по особових рахунках угоди № 108825618 від 06.09.2013, розрахунку заборгованості АТ «Банк Форвард» за договором кредиту № 08825618 відповідач з дати укладення договору 06.09.2013 користувався платіжною карткою і коштами, що знаходились на ній, і тому станом на 25.07.2024 утворилась заборгованість, яка становить 32937,63 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 13484,43 грн, заборгованість за відсотками - 9732,73 грн, заборгованість за комісією - 9720,47 грн. Положеннями ст. 638 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст. ст. 525 - 527 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 108825618 від 06.09.2013. На підставі вказаного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є кредитором за зобов`язаннями [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 108825618 від 06.09.2013 на суму 32937,63 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 09.06.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало відповідачеві письмову досудову вимогу, у якій повідомило про наявність договору відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитом. Однак всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] кредитного договору, отримання відповідачем кредитних грошових коштів, користування цими коштами та їх неповернення з відсотками і комісією ні первинному кредитору, ні його правонаступнику, ні новому кредитору, що привело до невиконання відповідачем умов договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Згідно з платіжною інструкцією № 11388 від 06.06.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатили 2422,40 грн судового збору (а. с. 5). У зв`язку з повним задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача на користь позивача. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження надання адвокатських послуг позивачем надано до суду: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02.06.2025; акт № 357 наданих послуг від 09.06.2025; детальний опис до акту № 357 від 09.06.2025; ордер № 1374343 від 04.06.2025, відповідно до яких встановлено, що адвокатом Усенком М.І. надано позивачу професійну правничу допомогу. Таким чином, оскільки позивач скористався допомогою адвоката, а заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved