Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

11 грудня 2023 року адвокат Ісмайлова А.В. звернулась до Олександрійського мськрайонноного суду Кіровоградської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, третя особа [PERSON] в якій просить визнати за позивачем право забудовника на незавершене будівництво по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , яка була за життя його дружиною. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку [PERSON] фактично прийняла після свого чоловіка, але не встигла оформити свої спадкові права. До складу спадщини увійшло нерухоме майно, але оформити спадкові права належним чином не представилося можливим. Постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з правовстановлюючих документів вбачається, що майно є незавершеним будівництвом, а саме право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстроване у встановленому законом порядку. Згідно архівної довідки КП «ОМБТІ» за № 547 та технічного паспорту вбачається, що право власності за спадкодавцем не було зареєстровано. Відповідно договору на право забудови будинку від 04 березня 1955 року, померлому [PERSON] за життя було виділено земельну ділянку під будівництво будинку. Разом з тим, останній не встиг здійснити введення будинку в експлуатацію, в БТІ не зареєстрував, свідоцтва про право власності не отримував. За таких обставин позивач [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку та вимушена звернутися до суду. Позивач вважає, що на момент смерті у спадкодавця було наявне право забудовника відносно житлового будинку, який було збудовано на відведеній для цього в установленому законом порядку земельній ділянці та відповідно до проекту. Право забудовника, як майнове право не припинилося в момент смерті спадкодавця та входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті. Отже право забудовника відносно житлового будинку, яке входить до складу спадщини, має бути визнане за позивачем в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 12.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21.10.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву про розгляд цивільної справи без їх участі та не заперечення проти задоволення позовних вимог. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4, ч. 5 ст. 82 ЦПУ України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 22 квітня 2025р. в справі № 398/6091/25 встановлений факт належності [PERSON] , [INFO] свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 липня 1960 року. Суд \~звертає увагу\~на те,\~що \~вказаним рішенням\~суду,\~яке набрало\~законної сили\~23\~травня \~2025\~року \~встановлено,\~що на підтвердження факту державної реєстрації народження заявника суду надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050133083 від 19.03.2025 року. Згідно з цим витягом, державну реєстрацію народження заявника проведено 22 липня 1960 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено актовий запис за № 373. Відповідно до зазначеного актового запису, прізвище заявника вказано як « [PERSON] », що також підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 липня 1960 року. Натомість, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Ухвалюючи вказане рішення, суд зробив висновок , що вказані розбіжності в прізвищі заявника виникли в зв`язку з людським фактором. При розгляді заяви [PERSON] вказано, що встановлення даного факту необхідно останній для оформлення спадщини. Судом при розгляді позовної заяви про визнати за позивачем [PERSON] право забудовника на незавершене будівництво по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] встановлено наступне. [PERSON] , та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 21 жовтня 1959 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб виданого повторно 09 квітня 2008 року, серія [NUMBER] (а.с.10). Відповідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження від 03 жовтня 2023 року, батьками [PERSON] , [INFO] записані: [PERSON] , та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.11), а [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку [PERSON] фактично прийняла після свого чоловіка, але не встигла оформити свої спадкові права. До складу спадщини увійшло нерухоме майно, але оформити спадкові права належним чином не представилося можливим. Постановою нотаріуса Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області за № 1611/02-31 від 18 жовтня 2023 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з правовстановлюючих документів вбачається, що майно є незавершеним будівництвом, а саме право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстроване у встановленому законом порядку(а.с.7). Згідно архівної довідки КП «ОМБТІ» за № 547 та технічного паспорту вбачається, що право власності за спадкодавцем [PERSON] не було зареєстровано. (а.с.16). Відповідно договору на право забудови будинку від 04 березня 1955 року, спадкодавцю [PERSON] за життя було виділено земельну ділянку під будівництво будинку (а.с.13). Разом з тим, останній не встиг здійснити введення будинку в експлуатацію, в БТІ не зареєстрував, свідоцтва про право власності не отримував. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку [PERSON] фактично прийняла після свого чоловіка, але не встигла оформити свої спадкові права. Згідно з копією матеріалів спадкової справи №123-2016 до майна померлої [INFO] , заведеної 18 березня 2026 року Першою олександрійською нотаріальною конторою Кіровоградської області нотаріальною, з заявою про прийняття спадщини звернулися дочки померлої [PERSON] та позивач [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16 лютого 2022 року, спадкоємець [PERSON] померла, у зв`язку з чим в якості третьої особи, до участі у справі залучена [PERSON] . Відповідно до наявної в матеріалах спадкової справи копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №350820232 від 18.10.2023 року, вбачається, що відомості відносно житлового будинку [ADDRESS] у вищезазначених реєстрах відсутні. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами в розумінні ст.77ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст.331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації - з моменту його державної реєстрації. До закінчення будівництва забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого об`єкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статті 177 та ч. 1 ст.178 цього Кодексу визначають, що об`єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Статтею 1217ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини незалежно від її оформлення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що померлий [PERSON] на день смерті володів правами та обов`язками забудовника житлового будинку з господарськими спорудам за адресою: [ADDRESS] , однак за життя спадкодавця будинок не був зданий в експлуатацію та не зареєстрований в установленому порядку. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку [PERSON] фактично прийняла після свого чоловіка, але не встигла оформити свої спадкові права. До складу спадщини увійшло нерухоме майно, але оформити спадкові права належним чином не представилося можливим. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України прийняла спадщину після її смерті. Протягом встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України строку від спадщини не відмовлялась. Таким чином, позивач має право на успадкування прав та обов`язків забудовника, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Право позивача на успадкування прав та обов`язків забудовника ніким не оспорюється. Враховуючи встановлені обставини, а також те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, суд вважає, що відповідно до ст.16ЦК України їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за позивачем прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір виник не з вини відповідача, судові витрати слід залишити по фактично понесеним за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved