Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

27 червня 2025 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області 06 серпня 2011 року, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Підставою позову позивач зазначає те, що між сторонами припинені шлюбні відносини, відсутнє взаєморозуміння. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народився двоє дітей, а саме [PERSON] : [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, ми втратили один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. У них виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності та не змогли налагодити сімейні стосунки. Сім`я фактично розпалася весною 2025 року. Спільного домашнього господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами. Подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Термін для примирення прохала суд не надавати. Спору про розподіл майна із відповідачем на даний час не має. На підставі викладеного позивачка просила суд шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 06 серпня 2011року Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 8 та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1211,2 грн. та професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. В судове засідання позивачка не з`явилася, в позові просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Відповідач в\~судове\~засідання\~не\~з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280\~ЦПК\~України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно із ч. 1ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець селище Градизьк, Глобинського району, Полтавської області, Україна та [PERSON] , [INFO] , уродженка селище Градизьк, Глобинського району, Полтавської області, Україна, уклали шлюб, зареєстрований Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області 06 серпня 2011 року, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Сторони мають\~неповнолітніх дітей:\~сина[PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області (а.с.11-12). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося. Спільного домашнього господарства сторони не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, та інтересах їхньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат по справі, суд прийшов до наступних висновків. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем [PERSON] сплачено судових збір в сумі 1211,20 грн. (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. Так, згідно ч.2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 24.06.2025, який укладено між позивачем [PERSON] та адвокатом Левицьким В.І. (а.с. 15-16). Згідно квитанцій №б/н від 25.06.2025 року за складання процесуальних документів позивачем було сплачено 2500,00 грн. адвокату Левицькому В.І. (а.с. 17). Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат. Суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Таким чином, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] - 2500,00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу. У відповідності до\~ст.141ЦПК\~України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн., а всього 3711,20 грн. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved