Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У червні 2025 року до суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка просить розірвати шлюб, який зареєстрований між сторонами 26 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №29. Зазначає, що від шлюбу сторони по справі мають двох спільних дітей: дочку, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Позивачка також зазначає, що останнім часом шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу відсутні. Провадження у справі відкрито 07.07.2025. Позивачка у судове засідання не з`явилася, просить суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача, не надання останнім відзиву та думку позивачки, яка не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] , 26 березня 2011 року зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №29, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 березня 2011 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільних дітей: дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2016 року, та сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2011 року. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ст.24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою не заявлене клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно з чч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка просила суд судові витрати їй не відшкодовувати. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved