Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

13.08.2024 ТзОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.2023 [PERSON] шляхом заповнення заявки на офіційному веб сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» уклав електронний договір про відкриття кредитної лінії №1160-4233. На виконання електронного договору позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А8462, для підписання Кредитного договору 1160-4233 від 23.02.2023. За умовами якого відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 4100,00 гривень, строк кредитування - 300 днів, базовий період 14 днів, знижена відсоткова ставка - 2,50 % в день, стандартна ставка - 3,00 % в день. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складають єдиний договір та визначають істотні умови надання кредиту. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї станом на 25.06.2024 виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 40713 гривень, з яких: прострочена заборгованість 4100 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 36613,00 гривень. Крім того вказує, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами на суму 20213,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 20500 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, в розмірі 20500 грн, з яких 4100 грн прострочена заборгованість за кредитом, 16400 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, та судові витрати по справі. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 23.10.2024 розгляд справи ухвалено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , повідомлялася про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача Кромський М.В. у судове засідання не з`явився, у письмоивх поясненнях просив справу розглядати у його відсутності. У поданому відзиві (а.с. 52) та письмових поясненнях (а.с.83-85), просив у задоволенні позову відмовити. Наголошував, що надана позивачем копія Договору не містить оригіналу підпису відповідача у письмовій формі та не містить оригіналу підпису уповноваженого представника позивача. Тому вважає, що надані копії документів не підтверджують факт їх підписання позивачем та відповідачем, відтак ці докази не підтверджують факту укладення Договору. Вказує, що із відомостей, які знаходяться у файлі, наданому позивачем «Договір про відкриття кредитної лінії 1160-4233.verified_Validation_Report.pdf», в якому містяться відомості системи перевірки електронного цифрового підпису на електронному Документ сформований в системі «Електронний суд» 02.03.2025 2 документі файл «Договір про відкриття кредитної лінії 1160-4233.pdf», наданий позивачем як оригінал Договору про відкриття кредитної лінії № 1160-4233 від 23.02.2023р. не містить електронного цифрового підпису уповноваженої особи позивача, а тільки електронну цифрову печатку. Такий же результат отримано після перевірки вищевказаного файлу на відповідному сайті по перевірці електронних підписів за посиланням: https://czo.gov.ua/verify. Стверджує, що наявність на поданому позивачем оригіналі Договору лише кваліфікованої електронної печатки підтверджує лише цілісність тих електронних даних, що міститься в Договорі і підтверджує достовірність походження електронних даних з якими вона пов`язана. Тому вважає, що, Договір не є підписаним шляхом накладення Сторонами кваліфікованих електронних підписів. Наданий позивачем Договір в електронній формі не може оцінюватися як оригінал договору, так як на ньому проставлена лише електронна печатка, відтак, це є лише завірена позивачем копія Договору з бази позивача. Договір також не містить аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Наголошує, що Договір не є підписаним шляхом накладення аналога власноручного підпису. Також представник відповідача зазначав, що у справі відсутні докази які б підтверджували, що відповідач особисто, а не будь-яка третя особа, підписав кредитний договір та на тих умовах, які зазначені в позовній заяві та про те, що відповідачу надсилався одноразовий ідентифікатор. Вказує, що розділі 12 Договору зазначено, що номер особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] . Саме за цими реквізитами Позивач має сплатити кошти при видачі кредиту згідно з Договором. Наголошує, що позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував перерахування ним коштів саме за такими реквізитами. Такий переказ вважає неможливим, оскільки банк не може прийняти до виконання платіжне доручення, у якому зазначено 10 цифр номера картки з 16. Вважає, що позивачем не надано будь-якого належного доказу, який би підтверджував факт перерахування коштів на рахунок відповідача. Наголосив, що позивач не надав копію кредитного договору, підписану КЕП чи одноразовим ідентифікатором, а лише витяг із власної бази даних (копію Договору) завірений кваліфікованою електронною печаткою, який вважає неналежним доказом укладення договору в розумінні статті 76 Цивільного процесуального кодексу України. Вважає, що позивач не пред`явив доказів надсилання одноразового ідентифікатора на номер телефону відповідача (логів SMS, витягів від оператора зв`язку тощо), та пересилання його відповідачем позивачу, що унеможливлює встановлення факту надання згоди відповідачем на укладення Договору саме на передбачених в ньому умовах. Зазначає, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не може бути врахований судом, як доказ, оскільки він є похідним документом і базується на припущенні укладення Договору, яке не підтверджено належними доказами. Тому, у зв`язку з відсутністю факту укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 1160-4233 від 23.02.2023 та перерахування коштів відповідачу, просить у задоволенні позову відмовити. Суд встановив, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 16.01.2018 (а.с.42). 23.02.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою вебсайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють, як єдине ціле, був укладений кредитний договір № 1160-4233 (а.с.10-15). Зазначений кредитний договір укладений відповідно до Правил надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затверджених наказом № 69-ІІ від 23.11.2022 та розміщених на їх сайті (а.с.16-22). Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4100,00 гривень (п.4.1); строк кредитування - 300 календарних днів (п.4.8). Базовий період складає 14 календарних днів (п.4.4), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом протягом базового періоду (пільгова ставка), 3 % за кожен день користування кредитом поза межами базового періоду (стандартна ставка) (п.4.6). За змістом пункту 11.12 договору невід`ємними його частинами є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ. Відповідач підтвердив, що ознайомлений із вказаними документами та зобов`язався виконувати їхні умови. Позичальнику наданий одноразовий ідентифікатор А8462, для підписання кредитного договору 1160-4233 від 23.02.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису. Вказані обставини підтверджуються оглянутим у судовому засіданні USB-носієм Media Range 8 GB, на якому міститься оригінал кредитного договору № 1160-4233 від 23.02.2023 разом з додатками, що був наданий позивачем суду на виконання ухвали суду від 13.11.2024, про задоволення клопотанням представника відповідача [PERSON] щрдо витребування доказів. Досліджений доказ, який суд вважає належним і допустимим, повністю спростовано доводи представника відповідача стосовно неуклаження відповідачем кредитного договору та відскутності на ньому підпису позичальника. Крім того, судом встановлено, що на виконання укладеного кредитного договору, позивач 23.02.2023 перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 4100,00 гривень на його банківський рахунок за допомогою системи LiqPay (а.с. 26). Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 4100,00 гривень підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту № 1160-4233 від 23.02.2023 (а.с.26). До позовної заяви банком наданий розрахунок заборгованості, який містить відомості про перерахування відповідачу кредитних коштів, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках кредитного договору № 1160-4233 від 23.02.2023. За розрахунком позивача станом на 25.06.2024, відповідач має заборгованість в загальному розмірі 40713,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість 4100 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 36613,00 гривень. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. У силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено: «Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 23.02.2023 на умовах визначених Банком. Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК). Надані стороною позивача електронні докази (електронний примірник Договору, Паспорту споживчого кредиту, правила надання споживчих кредитів) в паперовій формі суд визнає належними та допустимими. Підписавши 23.02.2023 цей Кредитний договір, [PERSON] взяла на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит, проценти за користування кредитом, в порядку, передбаченому цим договором. Як встановлено, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 4100,00 гривень. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що після укладення договору відповідач отримав кредитні кошти, не здійснив жодного платежу на повернення боргу, тому станом на 25.06.2024 відповідач має заборгованість в загальному розмірі 40713,00 гривень. Судом встановлено, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами на суму 20213,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 20500 грн. Відповідачем заборгованість за кредитним договором та правильність її розрахунку не спростована, тому позов належить задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача 20500 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved