Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

06.05.2025 ТОВ "Юніт Капітал", через підсистему "Електронний суд", звернулось до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 7779091 від 11.04.2025 у розмірі 16 550 грн 00 к., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 11.04.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір № 7779091 про надання споживчого кредиту. Згідно кредитного договору сторони погодили наступні умови кредитування: сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 000 грн 00 коп. Тип кредиту - кредит (п. 1.3.); строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів); відповідно до п. 1.5. тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. (п. 1.5.1); згідно із п. 1.7. денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України "Про споживче кредитування": (39 600 грн 00 коп. /5 900 грн 00 коп.)/ 360 дн. * 100% = 2,20% в день. (п. 1.7.1. ); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,18% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (39 187 грн 50 коп. /5 900 грн 00 коп )/ 360 дн. * 100% = 2,18% в день. (п. 1.7.2.). Товариство ініціювало переказ коштів за Кредитним договором шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № [NUMBER] , що свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця - ТОВ "Авентус Україна". У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 16 550 грн 00 коп., яка складається з наступного: 5 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11 500 грн 00 коп. - заборгованість за процентами від суми позики. 23.10.2024 ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" уклали договір факторингу № 23.10/24-Ф, згідно умов якого право вимоги перейшло до останньої. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 від ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21 050 грн 00 коп. 20.01.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно умов якого позивач набув право вимоги до [PERSON] . Невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за укладеним договором стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 16.06.2025. 16.06.2025 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, судовий розгляд відкладено до 28.07.2025. 28.07.2025 у зв`язку з неявкою відповідача, судовий розгляд відкладено до 25.08.2025. 25.08.2025 учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули. Представник позивача ТОВ "Юніт Капітал"- Хлопкова М.С. у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки [PERSON] не повідомив, відзив на позов не надав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 11.04.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 7779091 (а. с. 12 - 20). Договором визначено розмір кредиту, обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та графік платежів. Відповідач [PERSON] отримав кредит у загальному розмірі 5 000 грн 00 коп. на строк 360 днів, з нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі 2,20% в день у межах строку, вказаного в п. 1.4 договору. Договір містить електронний підпис відповідача в якості позичальника. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 44 187 грн 50 коп (а. с. 12 - 22). 23.10.2024 ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" уклали договір факторингу № 23.10/24-Ф, згідно умов якого право вимоги перейшло до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (а. с. 50 - 57). Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 від ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21 050 грн 00 коп. (а. с. 58). 20.01.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно умов якого позивач набув право вимоги до [PERSON] (а. с. 62 - 66). Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 від ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21 050 грн 00 коп. (а. с. 67). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 7779091 від 20.01.2025 за [PERSON] рахується заборгованість у загальному розмірі 21 050 грн 00 коп., яка складається з наступного: 5 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11 500 грн 00 коп. - заборгованість за процентами від суми позики. Факт перерахування кредитних коштів [PERSON] у розмірі 5 000 грн 00 коп. підтверджується витребуваною судом інформацією АТ КБ "Приватбанк". Таким чином, суд вважає доведеним факт перерахування кредитних коштів первісним кредитором відповідачу за укладеним 11.04.2024 Договором № 7779091. Відповідачем [PERSON] суду не надано доказів на спростування отримання від кредитних коштів, погашення кредиту, у тому числі часткового. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. В свою чергу, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності до статі 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані суду по справі докази та матеріали, на момент звернення ТОВ "Юніт Капітал" до суду, зобов`язання відповідачем за Договором не виконані. Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За таких обставин, позовна заява ТОВ "Юніт Капітал" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованості за договором № 7779091 від 11.04.2024 в загальному розмірі 16 550 грн 00 коп., яка складається з наступного: 5 000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11 500 грн 00 коп. - заборгованість за процентами від суми позики. Щодо витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем ТОВ "Юніт Капітал" витрат на професійну правничу допомогу представником суду надано копії наступних доказів: договору про надання правничої допомоги № 10/02/25-02 від 10.02.2025, укладеного між ТОВ "Юніт Капітал" та Адвокатським бюро "Тараненко і партнери"; додаткової угоди № 6 від 10.02.2025 до договору про надання правничої допомоги № 10/02/25-02 від 10.02.2025, акту прийому - передачі наданих послуг (а. с. 71 - 75). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved