Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хаджибейського районного суду міста Одеси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», за участі третіх осіб: Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 45185, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк\~Оленою Василівноюпро стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 27155,00 гривень. Позов обґрунтований наступними обставинами. 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк\~Оленою Василівноювчинено виконавчий напис № 45185 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 27155,00 гривень. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначає, що чинним законодавством не передбачено можливість його вчинення на підставі кредитного договору непосвідченого нотаріально, а також на підставі відсутності ознак безспірності стягуваної заборгованості. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 01 липня 2025 року подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень, посилаючись на не стороною позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутність не подавала. Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судомо встановлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк\~Оленою Василівноювчинено\~виконавчий напис\~№ 45185 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 27155,00 гривень (а.с. 21). На підставі вищевказаного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича від 06 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67776270 (а.с. 22-23). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича від 06 грудня 2021 року № 67776270 встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 25). Згідно інформації про виконавче провадження № 67776270 від 01 червня 2025 року вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком Миколою Борисовичем винесено постанови про арешт коштів боржника (а.с. 14-19). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому у суду відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ОНЛАЙН ФІНАНС»,зазначений у виконавчому написі, є безспірним в розумінні ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такі правові\~висновки викладено\~у постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Тобто, після 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 968,96 грн., та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн. (а.с. 7, 73). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 968,96 грн., та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу до позовної заяви було долучено: Договір № 27052509 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 27.05.2025 року. Відповідно до умов договору, ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ 24» та [PERSON] домовились про наступне: Виконавець зобов`язується за дорученням Замовника надати юридичні послуги/правову допомогу, поіменно в переліку послуг, зазначених в п.1.2 цього Договору, а Замовник зобов`язується сплатити грошові кошти за надані послуги. Відповідно до пункту 1.2 перелік юридичних послуг, види та обсяг правової допомоги, що надається: ознайомлення з матеріалами справи, представництво в суді, ДВС. Відповідно до п. 3.1. Договору розмір оплати за виконання правової допомоги/юридичних послуг становить 10000,00 гривень; Договір про співробітництво у сфері надання правової допомоги/юридичних послуг № 01012405-с. Відповідно до умов договору, ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ 24» та адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович домовились про співробітництво у сфері надання правової допомоги/юридичних послуг фізичним та юридичним особам, які затаються до ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ГОРИСТ 24» щодо отримання правової допомоги/юридичних послуг згідно чинного законодавства, зокрема при виконанні доручення замовника за договором/договорами про надання правової допомоги/юридичних послуг з ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ 24», визначених у додатках до цього договору; Додаток від 28.05.2025 року до договору про співробітництво у сфері надання правової допомоги/юридичних послуг №01012405-с від 01.01.2025 року, згідно якого сторони домовились про співробітництво у сфері надання правової допомоги/юридичних послуг при виконанні доручення замовника за договором/договорами про надання правової допомоги/юридичних послуг з ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ 24»: №27052509 від 27.05.2025, замовник [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий органом 5114 08.08.2018, РНОКПП [NUMBER] ; Витяг із договору про надання правничої допомоги №27052509/05 від 28.05.2025 року, відповідно до якого адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №6174 від 23.02.2022, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області від 26.01.2022 №1, надалі - «Адвокат», з однієї сторони, і громадянин України [PERSON] , [INFO] , надалі - «Клієнт», з другої сторони, а разом - «Сторони», які керуються вимогами чинного законодавства України, ст. 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», уклали цей договір з використанням електронних засобів комунікації; Ордер на надання правничої допомоги від 31.05.2025 року, виданий на підставі Договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги №27052509/05 від 28.05.2025 року; Акт приймання-передачі наданих послуг № 27052509 від 31.05.2025 року до Договору про надання юридичних послуг/правової допомоги № 27052509, відповідно до якого ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ 24» та [PERSON] склали дійсний Акт приймання-передачі наданих послуг №27052509 (далі - Акт) до договору про надання юридичних послуг/правової допомоги №27052509 від «27» травня 2025 року, про наступне: 1. Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги/правову допомогу щодо: ознайомлення з матеріалами справи, представництво в суді, ДВС. Вартість послуг Виконавця за цим Актом складає 10000 грн. 00 коп. 2. Замовник не має жодних претензій до якості наданих Виконавцем послуг. Після завершення розрахунків у повному обсязі Виконавець не матиме жодних претензій до Замовника. Таким чином, враховуючи те, що матеріали справи містять належні докази того, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп., вказані витрати відлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не приймає доводи сторони відповідача про те, що у вказаних документах не зазначено номер справи по якій здійснювалось надання професійної правничої допомоги, оскільки позовну заяву було подано до суду 02.06.2025 року, тобто після укладення вищевказаних документів, що об`єктивно не надавало можливості зазначити відомості про номер справи. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved