Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

20.02.2025 року АТ "Правекс Банк" звернулося до суду з позовом до відповідача , яким просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №169RPUA201610001 від 09.06.2020 року у розмірі 143015,72 грн. а також судові витрати у розмірі 3028 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до АТ КБ «Приват банк» та підписав Заяву №169RPUA201610001 від 09.06.2020 року, на підставі якої було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 141015,72 грн., яка складається з : 103226,6 грн. заборгованості за кредит, 39789,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.02.2025 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від представника позивача до суду надано клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач подав заяву, в якій визнав наявність боргу та зобов`язався його виплатити. Разом з тим зазначив, що його фінансове становище суттєво обтяжене кредитними зобов`язаннями та невеликим доходом, у зв`язку з чим він не має можливості одноразово сплатити всю суму боргу. З огляду на викладене, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення шляхом щомісячного погашення рівними частинами протягом одного року з дня постановлення відповідного рішення суду. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно дост. 9Конституції Україниєчастиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідност. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3ст.207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «Правекс Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №169RPUA201610001 від 09.06.2020 року року відповідно до якого банк надав останньому кредит у розмірі 135000 грн зі строком користування протягом 5 років, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в термін до 08 червня 2025 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 18,99 % річних від суми кредиту (містить особистий підпис відповідача). Таким чином, відповідач [PERSON] набув статусу, праві та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах з АТ «Правекс Банк». Наявною в матеріалах справи випискою з рахунку позичальника підтверджено успішне зарахування кредитних за договором у загальному розмірі 135000 грн, що підтверджує повне виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором. У той же час, матеріали справи не містять доказів, що позичальник виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем вимог ч. 4ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування`щодо направлення на адресу позичальника досудової вимоги про дострокове виконання кредитних зобов`язань. Вказана вимога залишилася невиконаною, а тому позивач набув право на дострокове стягнення усієї заборгованості в судовому порядку. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальника, заборгованість за кредитним договором станом на 20 лютого 2024 року становить 141015,72 грн., яка складається з : 103 226,6 грн. заборгованості за кредит, 39 789,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81,78ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами. За змістом ч. 7 статті 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення;2) надання відстрочення або розстрочення виконання рішення; тощо. Згідно ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд бере до уваги, що відповідачем [PERSON] подано клопотання про розстрочення виконання рішення суду, в якому він визнав суму заборгованості та зобов`язався її погасити. Суд також враховує його пояснення щодо скрутного фінансового становища та неможливості одноразового погашення всієї суми боргу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] щодо розстрочення виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 141015,72 грн. - рівними платежами строком на 12 місяців (тобто по 11 917,98 грн), починаючи набранням рішення суду законної сили . Отже, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №169RPUA201610001 від 09.06.2020 року у розмірі 143015,72 грн., яка скаладається з : 103226,6 грн. заборгованості за кредит, 39789,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 3028,00 грн судового збору.

Outcome: approved