Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

28.11.2024 представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 (однієї третини) заробітку (доходу) на утримання дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину та для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2024 року до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у вересні 2022 року відповідач залишила дітей з позивачем та виїхала за межі міста Ізюм у невідомому напрямку і до теперішнього часу не повернулась. Сім`я позивача зверталась до Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області з метою притягнення відповідача до відповідальності згідно чинного законодавства України, але поліція провела перевірку та припинила її. На даний момент діти проживають разом із позивачем, та перебувають тільки на його повному утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Проживання дітей з одним із батьків не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від права спілкування з дітьми та обов`язку виховувати дітей, піклуватися про них та матеріально їх забезпечувати. Відповідний рівень, самостійно заявнику забезпечити своїм дітям буде важко. Матір, є здоровою та працездатною, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини від свого доходу. У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, відповідач причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позовну заяву не надходило. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлена про час та місце слухання справи своєчасна та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 21.06.2014. Згідно копії свідоцтва про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є позивач та відповідач. Згідно довідки про склад сім`ї від 01.11.2024, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За повідомленням Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 01.12.2024 перевірку за заявою №3968 від 04.06.2024 припинено. Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатна, інвалідності відсутні, не має тяжких захворювань, інших осіб на утриманні не має, доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відтак, оскільки позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 28.11.2024 року, з урахуванням статті 191 Сімейного кодексу України, їх стягнення належить здійснювати саме з дати звернення до суду. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму сплаченого судового збору у дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved