Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

17.06.2025 позивач АТ «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 118027,8 грн, а також судовий збір в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №М75.00208.010256730, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 100000 грн зі сплатою 65% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Зазначає, що банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані відсотки, інші платежі за кредитним договором. Останню сплату відповідачем/зарахування по кредитному договору здійснено 07.05.2025, у зв`язку із чим сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 12.05.2025 становить: прострочений борг - 82807,66 грн, прострочені проценти - 35220,14 грн, а всього - 118027,8 грн. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 12.05.2025. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04.03.2025. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідача було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідача будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 23.06.2025 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання. 16.07.2025 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Штогрін В.С. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, за наступних підстав. Так, відповідачем не заперечується, що 05.07.2023 між ним та АТ «Ідея Банк» було укладено договір кредиту №М75.00208.010256730, згідно якого він отримав кредит в розмірі 100000 грн зі сплатою 65% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. [PERSON] не заперечує, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору та надав визначені договором кошти йому в користування. Також не заперечується та обставина, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання, від виконання якого він не відмовляється та планує виконати найближчим часом. Разом з тим, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , вважає, що банком встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Таким чином, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, з огляду на ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» та позицію Верховного Суду, викладену в постанові №496/3134/19, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, вважає, що в першу чергу необхідно, щоб позивач АТ «Ідея Банк» здійснив перерахунок платежів, здійснених відповідачем за договором кредиту №М75.00208.010256730, з часу його укладення, зарахувавши сплачені [PERSON] кошти, що спрямовані Акціонерним товариством «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості у рахунок погашення іншої заборгованості по кредиту, відповідно до статті 19 Закону України «Про споживче кредитування». Окрім цього, звертає увагу, що на підтвердження наявності в [PERSON] заборгованості за кредитним договором банк надав лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду, що, фактично позбавляє можливості здійснити свій розрахунок заборгованості. 31.07.2025 представником позивача АТ «Ідея Банк» Лубоцькою Н.І. подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що вважає необґрунтованими покликання представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, з огляду на наступне. Відповідно до кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , плата за обслуговування кредиту банком не нараховувалась, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості. Тому, у зв`язку з наведеним відсутня доцільність перерахунку відповідачу заборгованості. Всі нарахування здійснені відповідно до умов кредитного договору та в межах чинного законодавства, відповідачем зворотного не доведено. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності за наявними у матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Штогрін В.С. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 12.08.2025 від представника відповідача - адвоката Штогрін В.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування клопотання покликається на зайнятість у слідчих діях у кримінальному провадженні, та необхідність надання часу для подачі обґрунтованого відзиву на позовну заяву та додаткових доказів. Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України). Одними із засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Так, як на підставу для відкладення розгляду справи, представник відповідача покликається на зайнятість у слідчих діях у кримінальному провадженні та необхідність надання часу для подачі обґрунтованого відзиву на позовну заяву та додаткових доказів. Разом з тим, суд враховує, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважних причин неможливості прибуття в судове засідання представником відповідача суду не надано. Більше того, необґрунтованими є покликання представника відповідача на необхідність надання часу для подачі відзиву на позовну заяву, оскільки 16.07.2025 останньою такий відзив надіслано на адресу суду. Враховуючи необхідність вирішення справи у розумні строки, суд вважає, що достатніх правових і фактичних підстав для відкладення розгляду справи на даний час немає, суд розцінює таку поведінку представника відповідача як зловживання процесуальними правами, що спрямовані на затягування розгляду справи, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про відкладення слід відмовити. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 05.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №М75.00208.010256730. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк надає клієнту кредит на споживчі цілі, а клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту - НА СТАРТ (п.1.1. договору), сума кредиту - 100000 грн (п.1.2. договору), процентна ставка - 65% річних (фіксована) (п.1.3. договору), строк кредиту - 36 місяців (п.1.4. договору). Пунктом 1.6. кредитного договору визначено, що строк дії договору та дата повернення кредиту - до 05.07.2026. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок [NUMBER] , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно додатку №1 до договору. Також [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а також Графік щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальними ордерами №1527736 від 05.07.2023, №1527738 від 05.07.2023, та випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ). Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04.03.2025. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Як вбачається із наявного в матеріалах справи детального розрахунку заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість останнього станом на 12.05.2025 становить: прострочений борг - 82807,66 грн, прострочені проценти - 35220,14 грн, а всього - 118027,8 грн. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ), довідкою-розрахунком заборгованості станом на 12.05.2025 та детальним розрахунком заборгованості станом на 12.05.2025. Суд вважає безпідставними покликання представника відповідача на нікчемність умови договору кредиту №М75.00208.010256730 від 05.07.2023, укладеного з [PERSON] , щодо встановлення щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, з огляду на ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» та позицію Верховного Суду, викладену в постанові №496/3134/19. Так, відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Разом з тим, з виписки по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ), та детального розрахунку заборгованості АТ «Ідея Банк», долучених позивачем до матеріалів справи, вбачається, що відповідачу плата за обслуговування кредитної заборгованості взагалі не нараховувалась та такі не заявлялися до стягнення у цій судові справі. Більше того, обов`язок сплати плати за обслуговування кредитної заборгованості відсутній і в підписаному відповідачем Графіку щомісячних платежів - додатку №1 до договору №М75.00208.010256730 від 05.07.2023. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 05.07.2023 у розмірі 118027,8 грн. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved