Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , будучи клієнтом банку, 31.07.2024 уклав з банком кредитний договір АВН0СТ155101722452707668 про надання йому кредиту в розмірі 60000,00 грн строком на 60 місяці (тобто до 30.07.2029) зі сплатою процентів у розмірі 85 % річних та комісії в розмірі 0,00 грн. Станом на 25.04.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 81053,99 грн, яка складається з: 59474,10 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 20710,91 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 868,98 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою від 30.04.2025 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 31, 32). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачеві і представникові позивача копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 30.04.2025 надіслано і доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) 01.05.2025, що підтверджується відповідними довідками, складеними відповідальним працівником суду (а. с. 34, зворот а. с. 34). Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 30.04.2025, яка надіслана відповідачеві 01.05.2025 за його зареєстрованим місцем проживання, повернулась до суду без вручення 29.05.2025 (а. с. 35, 36). 10.06.2025 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 38). Судове засідання призначено на 26.06.2025 (зворот а. с. 38). 11.06.2025 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду (а. с. 40). Позивачеві і представникові позивача копію ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 10.06.2025 і судову повістку про виклик до суду в цивільній справі доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 12.06.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 41, зворот а.с. 41). Копії ухвал про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 30.04.2025 і про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 10.06.2025, та судова повістка про виклик до суду в цивільній справі, які надіслані відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання 11.06.2025, повернулись до суду без вручення 01.07.2025 (а. с. 42, 43). Судове засідання 26.06.2025 не відбулось у зв`язку з неявкою відповідача і відсутністю у суду відомостей про вручення йому судової повістки. Судове засідання 28.07.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою відповідача. Оскільки у поштовому відправленні, яке повернулося до суду без вручення відповідачеві зазначено, що він помер, судом 28.07.2025 постановлено ухвалу про витребування відповідної інформації (а. с. 48), на яку 11.08.2025 надійшла відповідь з Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно якої за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян такої інформації не виявлено (а. с. 51). Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки сторони не з`явилися у судове засідання, в силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2024 [PERSON] підписав: 1) анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», в якій зазначено, що дана анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового пояснення. Просить вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного підпису. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення його дій згідно з умовами та правилами надання банківських послуг (а. с. 6); 2) заяву клієнта № АВН0СТ155101722452707668 від 31.07.2024 про надання послуги «Швидка готівка» (а. с. 10, 11) і 3) паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а. с. 9), які містять наступні умови надання йому кредиту: сума кредиту - 60000,00 грн, строк кредиту - 60 місяців, процентна ставка - 85 % річних, тип процентної ставки - фіксована, комісія за надання фінансового інструменту - 0,00 грн, розмір щомісячного платежу - 4356,12 грн. Зазначені заява-анкета і заява клієнта також містять ідентифікуючі дані позичальника, номери його платіжної картки і рахунку для внесення платежів; 4) таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (зворот а.с. 11, а. с. 12). Меморіальним ордером № TR.37641948.153456.65455 від 31.07.2024 (а. с. 14) підтверджується видача відповідачу кредиту згідно договору № АВН0СТ155101722452707668 від 31.07.2024 у розмірі 60000,00 грн. Наведене свідчить, що позивач АТ «Акцент-Банк» належним чином виконав умови вказаного кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в обумовленому зазначеним договором розмірі. Як вбачається з виписки по кредиту від 25.04.2025 № 20.00.0001816203 (зворот а. с. 14) і розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101722452707668 від 31.07.2024 (зворот а. с. 13), укладеним між АТ «Акцент-Банкі клієнтом [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , станом на 25.04.2025, у період з 31.07.2024 по 25.04.2025 відповідач, отримавши кредитні кошти в розмірі 60000 гривень 00 копійок, взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує; останній платіж здійснив 28.11.2024. У подальшому щомісячних платежів не здійснював, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 81053,99 гривень, яка складається з: 59474,10 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 20710,91 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 0 грн - загальний залишок заборгованості за комісією, 868,98 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. У паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» передбачені такі наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: в разі наявності заборгованості у клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка». Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Згідно з нормами ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 і ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] уклав кредитний договір, на підставі якого отримав кошти із обов`язком внесення щомісячного платежу за користування ними, але взяті на себе зобов`язання припинив виконувати, чим порушив умови договору, у зв`язку з чим заборгованість за ним станом на 25.04.2025 складає 81053,99 грн. Умовами кредитного договору передбачено, що в разі наявності заборгованості у клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка». Розрахунком заборгованості за договором № АВН0СТ155101722452707668 від 31.07.2024, укладеним між АТ «Акцент-Банкі клієнтом [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , станом на 25.04.2025, у період з 31.07.2024 по 25.04.2025, відповідач після отримання кредитних коштів в розмірі 60000 гривень 00 копійок, здійснював платежі, спрямовані на виконання умов договору; останній платіж відповідач здійснив 28.11.2024. У постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі № 3-269гс16 зроблено висновок, що «до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій». Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт виконання відповідачем не в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором АВН0СТ155101722452707668 від 31.07.2024, а тому заборгованість за ним підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача пені в розмірі 868,98 грн, суд зазначає наступне. У п. 12 заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101722452707668 від 31.07.2024 та у розділі 6 «Додаткова інформація» паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» від 31.07.2024 сторони кредитного договору обумовили, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07 % (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. При цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Із розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101722452707668 вiд 31.07.2024, укладеного між АТ «Акцент-Банк та клiєнтом [PERSON] , станом на 25.04.2025, вбачається, що пеня в розмірі 868,98 грн нарахована за період з 31.07.2024 до 25.04.2025 (зворот а. с. 13). Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX (набрав чинності 17.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до теперішнього часу. У зв`язку з цим позовні вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 868,98 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. ст. 12, 76 - 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. ст. 13, 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено факт невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми заборгованості та процентів, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Отже, позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 80185,01 грн, що становить 98,92 % від ціни позову. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315487646 від 25.04.2025 (а. с. 5). Оскільки позов задоволено частково, витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2396,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial