Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

18 липня 2025 року із Олександрівського районного суду Кіровоградської області до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої прохають стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22035000511550 від 18.05.2021 року в розмірі 5435 (п`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 25 коп. Також прохають стягнути понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.05.2021 року між Акціонерним Товариством «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 22035000511550, у відповідності до якого відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами. Після підписання кредитних договорів відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідних зобов`язань, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. АТ «Банк Кредит Дніпро» умови договорів виконало, а саме ознайомило відповідача з умовами кредитного договору, надало в тимчасове користування кредитні кошти шляхом перерахування на особистий рахунок відповідача, як це передбачено умовами кредитних договорів. 28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №28/03/2024, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права нового кредитора до відповідача за кредитними договорами. Станом на 27.03.2024 року борг за кредитним договором № 22035000511550 від 18.05.2021 року становить 5435,25 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту\~4235,25 грн., заборгованість по відсоткам - 0 грн., заборгованість по комісії\~1200 грн.. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано ні первісному кредитору, ні новому. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2025 прийнято цивільну справу до розгляду та відкрите провадження у справі та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» свого представника в судове засідання не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в позовній заяві просили справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзиву не подав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1\~статті 280 ЦПК України\~передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до\~ст. 280 ЦПК України\~та враховуючи, що позивач не має наміру вирішити спір з відповідачем шляхом мирного врегулювання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22035000511550, відповідно до п.1.1 якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і ставках та виконати свої зобов`язання за даним договором повному обсязі. Згідно із п.1.2 кредитного договору, банк надав грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 10 000,00 грн.; строк кредитування 24 місяців; кінцева дата повернення кредиту 18.05.2022 року; цільове призначення - на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 18.05.2021 року по 17.09.2021 5 % від суми кредиту; з 18.09.2021 по 17.12.2021 4 % від суми кредиту; з 18.12.2021 по 17.03.2022 3 % від суми кредиту; з 18.03.2022 по 18.05.2022 2 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Відповідно до п.1.4 кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача встановлено, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок відповідача, як це передбачено умовами кредитного договору. Згідно з довідкою ТОВ «Цикл Фінанс» станом на 27.03.2024 року сума заборгованості за кредитним договором № 22035000511550 від 18.05.2021 року складає 5435,24 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту\~4235,25 грн., прострочена заборгованість по відсоткам - 0 грн., прострочена заборгованість по комісії\~1200 грн. 28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу№28/03/24, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс», як фактор, передало грошові кошти (ціна продажу) у розпорядження АТ «Банк Кредит Дніпро», як клієнта, за плату, а клієнт відступив факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акта приймання-передачі прав вимоги (додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акта приймання-передачі права вимоги у відповідності до додатка № 3 до даного договору у день підписання договору та набрання ним чинності (п. 6.2.2 договору факторингу). Відповідно до п. 12.1 договору факторингу, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно акта приймання-передачі прав вимог за договором факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 АТ «Банк Кредит Дніпро» передало, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняло права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатком 1 до цього акту. Відповідно до витягів з реєстру боржників до договору факторингу №28/03/2024 від 28.03.2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22035000511550 від 18.05.2021 року у розмірі 5435,25 грн. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За положеннями ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Встановлено, що кредитодавець умови кредитного договору виконав, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором. У свою чергу, відповідач, підписавши вказаний договір, добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взявши на себе відповідні зобов`язання. Разом з тим, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у частині стягнення з відповідача на користь позивача, як правонаступника первісного кредитора, заборгованості: за кредитним договором № 22035000511550 від 18.05.2021 в сумі 5435,25 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту\~ 4235,25 грн., простроченої заборгованості по відсоткам -0 грн., заборгованість по комісії 1200 грн.. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за вказаним кредитним договором перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», суд вважає, що заборгованість відповідно до наданого розрахунку заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку. З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» задоволені повністю, суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати на судовий збір в сумі 2422,40 грн., що підтверджено документально. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи висновки викладені у постановах Верхоного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, які складають 5000,00 грн і підтверджуються наданими доказами: договором № 43453613 від 02.01.2025 про надання правової допомоги, укладеним між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Д.В., додатковою угодою № 22035000511550 від 03.06.2025 до договору № 43453613 від 02.01.2025 про надання правової допомоги, згідно з якою адвокат Кеню Д.В. взяв на себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника [PERSON] , актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), з якого встановлено, що адвокат надав послуги ТОВ «Цикл Фінанс» з підготовки матеріалів справи до суду - позову до [PERSON] на суму 5000,00 грн., детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, ордером від 03.06.2025, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.07.2022 року. Визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, доказам щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, відповідачем не заперечується. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Відповідач не висловив заперечень щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved