Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог У липні 2025 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Давиденка К. В., звернулась до суду із заявою в якій просить встанови факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №\~028598 виданого Приморською сільською радою 22 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] . Обґрунтовуючи заяву, зазначила, що\~вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,93 га, що розташована на території Лиманської сільської ради (за межами села Приморське) Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД, №028598 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2100, виданого Головою Приморської сільської Ради народних депутатів 22 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] . На теперішній час вона має намір продати зазначену земельну ділянку, але в державному акті, як виявилось невірно зазначене моє ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначена розбіжність на мою думку сталась через помилки посадових осіб які складали зазначений правовстановлюючий документ, яка невірно вписала її ім`я, адже розбіжність становить в одній букві через невірний переклад ім`я. За таких обставин вона вимушена просити суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, те, що в вищезазначеному державному акті її ім`я зазначене невірно, щоб в подальшому вона могла вільно розпоряджатись зазначеною земельною ділянкою. Рух справи Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Доводи учасників справи Представник заявника, адвокат Давиденко К. В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав доводи заяви та просив провести розгляд справи провести за його відсутності та відсутності заявника. Представник Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 23 вересня 1997 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Приморське Татарбунарського району Одеської області (а.с.3). З копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 11 січня 2005 року Татарбунарським відділенням Саратською МДПІ Головного управління ДПС в Одеській області вбачається, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.3 зворот). Копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №\~028598, виданого Приморською сільською радою народних депутатів 22 жовтня 2001 року підтверджується, що земельна ділянка площею 3,93 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON] (а.с.4). Відповідно до архівної довідки за вих. №31/03-18/31 виданою архівним відділом Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області 27\~березня 2025 року видно, що архівний відділ районної державної адміністрації не може надати архівну копію рішення Х сесії ХХIII скликання Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 28 серпня 2000 року № 94-ХХIII щодо передачі земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність [PERSON] разом з додатком (списком). Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Вивчивши доводи заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Судом вбачається, що організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Відповідно ч.2 п.5\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника значення. Положеннями ст. ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Приписами п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі\~ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. При розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Висновки за результатами розгляду справи Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документу. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вищевказані обставини, які були підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №\~028598, виданого Приморською сільською радою народних депутатів 22 жовтня 2001 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2100, належить [PERSON] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яка через розбіжності в написанні її ім`я в правовстановлюючому документі державному акті на право приватної власності на землю, не може в повному обсязі реалізувати свої права. У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, підлягає задоволенню. Вирішення питання про розподіл судових витрат Відповідно до статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже,\~судовий збір необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved