Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та просила визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , право власності на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,0106 га (кадастровий номер 0510136300:01:058:0065), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,0106 га (кадастровий номер 0510136300:01:058:0065), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; судовий збір залишити за позивачкою, мотивуючи позовні вимоги тим, що у інший спосіб (у позасудовому, нотаріальному порядку) оформити спадщину неможливо. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Першу Вінницьку державну нотаріальну контору. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 03.06.2025\~року було\~витребувано від Першої вінницької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 537/2012, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача\~ адвокат Нестерук М.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак до суду ним було подано заяву від 16.05.2025 року, справжність підпису на якій було засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. за реєстровим № 2198, згідно якої просив розглядати справу без його участі; повністю покладається на розсуд суду при розгляді цивільної справи № 127/11857/25 (а.с. 80). Представник третьої особи - Першої вінницької державної нотаріальної контори у судовове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, однак до суду було надано витребувані письмові докази. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. Відповідно до\~Державного акта\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЯК\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~№ 781805\~від 01.06.2010,\~виданого на\~підставі рішення\~39\~сесії 5\~скликання Вінницької\~міської ради\~від 04.09.2009\~№ 2495,\~на праві\~спільної сумісної\~власності відповідачеві\~ [PERSON] та\~ [PERSON] належить\~земельна ділянка\~площею 0,0106\~га,\~кадастровий номер\~0510136300:01:058:0065,\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~(без\~визначення часток) (а.с. 23-24). [INFO] [PERSON] померла,\~що підтверджується\~Свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] \~від 07.06.2012\~року (актовий запис № 1504, а.с. 16). Позивач [PERSON] є онукою та єдиною спадкоємицею як за заповітом, так і за законом за правом представлення після смерті [PERSON] та у встановлений чинним законодавством строк прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 537/2012. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] є співвласником на праві спільної сумісної власності земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0106 га, у межах згідно з планом (кадастровий номер 0510136300:01:058:0065), розташованої по [ADDRESS] , а також співвласником житлового будинку з господарськими\~будівлями та\~спорудами\~за вказаною адресою. Однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2023 року № 1283/02-31 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Берещук О.В. було відмовлено у видачі на ім`я позивача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0106 га, у межах згідно з планом (кадастровий номер 0510136300:01:058:0065), розташовану по [ADDRESS] , оскільки не визначено частку спадкодавця у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно\~зі ст.\~89\~ЗК України\~земельна ділянка\~може належати\~на праві\~спільної сумісної\~власності лише\~громадянам,\~якщо інше\~не встановлено\~законом; у\~спільній сумісній\~власності перебувають\~земельні ділянки: а)\~подружжя; б)\~членів фермерського\~господарства,\~якщо інше\~не передбачено\~угодою між\~ними; в)\~співвласників жилого\~будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку; співвласники земельної\~ділянки,\~що перебуває\~у спільній\~сумісній власності,\~мають право\~на її\~поділ або\~на виділення\~з неї\~окремої частки,\~крім випадків,\~установлених законом; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, а згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому, як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18, визначення судом частки співвласника у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку за померлим не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності; позивач не\~позбавлена права\~на захист\~своїх порушених\~прав шляхом\~подання позову\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування на спірну земельну ділянку. Згідно зі ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом на частку земельної ділянки, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо (на переконання суду, позивачем було вірно обрано спосіб захисту, оскільки дії нотаріуса є правомірними, а тому підстави для їх оскарженні відсутні), а отже позов підлягає частковому задоволенню з огляду на неможливість визначення судом частки співвласника у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку за померлим. Що стосується визнання права власноті на частку земельної ділянки за відповідачем [PERSON] , то у цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки право власності на земельну ділянку може бути визнано лише у порядку спадкування або у порядку поділу такого нерухомого майна, однак позовна вимога про поділ земельної ділянки між співвласниками не заявлялася, тому в силу вимог ст. 13 ЦПК України право власності на відповідну частку не може бути визнане за відповідачем; відповідач [PERSON] у своїй заяві від 16.05.2025 року (а.с. 80) жодної позиції щодо цього питання не висловив. При цьому, суд зауважує, що доказів наявності домовленості між відповідачем [PERSON] та [PERSON] за її життя щодо відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку матеріали справи не містять, відповідач [PERSON] у своїй заяві від 16.05.2025 року (а.с. 80) жодної позиції щодо цього питання також не висловив. Судові витрати слід залишити за позивачем, про що клопотала його представник у судовому засіданні.

Outcome: partial