Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В липні 2025 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Падучак І.І., звернувся до суду з позовом про продовження строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позов обгрунтуваний тим, що у зв`язку із смертю [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом належного [PERSON] майна. На час відкриття спадщини він не проживав із спадкодавцем. Вказує на те, що не знав про наявність заповіту, а тому своєчасно не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, просив продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, його представник адвокат Падучак І.І. просила справу розглядати у їхній відсутності, про що зазначила у позовній заяві. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що заперечень до позову немає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 23 березня 1991 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 18 березня 1992 року Нижньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно копії довідки Нижньолипицького старостинського округу виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 20 червня 2025 року №11-46, на день смерті [PERSON] проживала одна по [ADDRESS] . Відповідно до копії виписки з погосподарської книги Нижньолипицького старостинського округу виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області за 1990-1995 роки, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належали до суспільної групи «колгоспний двір», в якому проживала [PERSON] . Відповідно до постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Дзери М.Л. від 24 червня 2025 року №573/02-31, єдиним спадкоємцем належного [PERSON] майна є [PERSON] . Цією ж постановою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після смерті спадкодавця, у зв`язку з пропуском ним строку у шість місяців для прийняття спадщини. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для продовження позивачу строку для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до статей 525, 526 ЦК 1963 р. чинного на час виникнення спірних правовідносин, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини. Згідно зі статтями 548, 549 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1 статті 550 ЦК 1963 р. передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Разом із тим п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 р., передбачено, що правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За частинами 1,2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частин 1,2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Також суд звертає увагу на те, що воля спадкодавця на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь позивача, оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи із існуванням заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 , від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18 , від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19 , від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19 . На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, оскільки позивач стверджує, що не був обізнаний про наявність заповіту, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також враховуючи волю спадкодавця на випадок його смерті, викладену у формі заповіту, та те, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved