Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 10.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №101552626, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~умов договору\~відповідачу було\~надано кредит\~у розмірі15000 грн., строком на 360 днів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Позивач зазначає, що на виконання умов Договору кредиту надав відповідачу грошові кошти у сумі 15000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача. В свою чергу, [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №101552626 від 10.09.2024, станом на дату здійснення розрахунку, становить: 23090,71 грн., яка складається з:- заборгованості за кредитом 13800 грн.; заборгованості по відсотках 9290,71 грн.; - заборгованості по комісії за видачу кредиту 0 грн. Зважаючи на викладене, ТОВ «Мілоан» просило суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь зазначену вище заборгованість та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2025 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У строк,\~установлений судом\~в ухвалі\~про відкриття\~провадження у\~справі,\~відповідач відзив\~на позовну\~заяву не\~надав. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Справу просила розглядати за відсутності представника позивача, та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, про що зазначено у прохальній частині позовної заяви. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не подав. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. 15.08.2025 ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно дост.\~4\~ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 10.09.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101552626, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цих договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п.1.1). Сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 10.09.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 46715,10 грн. орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1772,22 відсотки ріяних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 61715,10 грн. (п. 1.2, 1.3, 1.5). Відповідно до пункту 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1-1.6 цього договору та графіком платежів. Пунктом 6.1. договору визначено, що цей кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п.6.4 та п.6.5 Кредитного договору укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Додатком №1 до договору про споживчий кредит №101552626 від 10.09.2024 є графік платежів. Підписана відповідачем Анкета-заява на кредит №101552626 від 10.09.2024 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан». Відповідно до довідки Вих.№9682 від 16.04.2025 ТОВ ФК «Контрактний дім» повідомило про успішність наступної операції, згідно договору з ТОВ «Мілоан» №27052020 від 27.05.2020, де сума 15000, дата трансакції 10.09.2024, ПІБ [PERSON] , номер договору 101552626, номер картки [NUMBER] , статус успіх. Довідкою про укладення договору ТОВ «Мілоан» підтверджено ідентифікацію клієнта [PERSON] одноразовим ідентифікатором «616771». Паспорт споживчого кредиту №101552626, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), підписаний відповфідачем [PERSON] 10.09.2024 о 13.02 год. одноразовим ідентифікатором «570444». Отже, з укладенням договору у відповідача виник обов`язок повернути ТОВ «Мілоан» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №101552626 від 10.09.2024, заборгованість [PERSON] станом на 09.04.2025 становить 23090,71 грн., з яких 13800,00 грн. - загальна заборгованість за кредитом; 9290,71 грн. заборгованість по відсотках; 0,00 грн. заборгованість по комісії за видачу кредиту. З метою досудового врегулювання спору 01.05.2025 позивачем було направлено відповідачу досудовому вимогу з вимогою достроково повернути прострочену заборгованість. Застосовані норми права Згідно п. 1 ч. 2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст.203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205\~ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Мотиви та висновки суду Суд установив, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 10 вересня 2024 року був укладений договір про споживчий кредит №101552626 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредитні кошти, а останній зобов`язувався повернути такі, сплатити проценти та комісії за користування кредитом в обумовленому сторонами розмірі та строки. У підписаному відповідачем кредитному договорі визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.\~629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач,\~в порушення\~умов укладеного\~кредитного договору,\~своєчасно не\~повернув кредитні\~кошти та\~не сплативпроценти за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 23090,71 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований, та власних розрахунків з приводу заявлених вимог ним не надано. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, яка визначає порядок розподілу судових витрат між сторонами, з огляду на задоволення позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом, та 7100 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесення яких підтверджено належними доказами та розмір яких є розумним і співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Outcome: approved