Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 03.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на подружнє життя, між подружжям зникло взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги і кохання один до одного, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинені, разом не проживають, спроби примиритися не дали позитивних результатів, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. ІІ. Процедура та позиції сторін Відповідно до ухвали суду від 04.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 11), які отримані особисто відповідачем 22.07.2025. Відповідач 22.07.2025 подав заяву про визнання позову в повному обсязі. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складений актовий запис №1050, що підтверджується змістом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Згідно зі статею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 113 Сімейного кодексу України позивач має право на відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. V. Розподіл судових витрат Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 605,60 грн. Відповідно до ст. 141, ч. 2 ст. 142 ЦПК України, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд стягує з нього на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн, що становить 50% ставки судового збору, яка підлягала сплаті позивачкою при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved