Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.02.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №491406-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 28.02.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №491406-КС-001 про надання кредиту, яку [PERSON] прийняв. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальнику надано грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, які позичальник зобов`язався повернути. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.12.2024 року утворилась заборгованість за договором №491406-КС-001 у розмірі 33245,50 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 9947,47 грн. та суми прострочених платежів про процентах в розмірі 23298,03 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Крім того, позивачем було подано клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просив витребувати з АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: інформацію щодо підтвердження факту випуску банківської картки [NUMBER] на ім`я [PERSON] та виписку про рух коштів по рахунку, відкритому для обслуговування даної картки. Ухвалою суду вказане клопотання задоволено. На виконання ухвали від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом докази. Від представника відповідача адвоката Буланова О.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що відповідач не погоджується з позовними вимогами. Представник відповідача не заперечує факту укладення між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] договору №491406-КС-001 про надання кредиту. Однак при цьому зазначає, що належними доказами, які підтверджують надання відповідачеві певної суми можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказав, що відповідач не погоджується з законністю нарахованої і сплаченої комісії в розмірі 1500,00 грн, оскільки комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Тож, відповідач вважає, що комісія за надання кредиту у розмірі 1500,00 грн. згідно п.2.5 Договору погашена безпідставно, тому на суму 1500,00 грн. заборгованість підлягає зменшенню. Також представник відповідача зазначає, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, з врахуванням списаної заборгованості, що в результаті становить 23298,03 грн., є несправедливим у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 10000,00 грн. В зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подав до суду відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. [PERSON] через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozika.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений. Під час укладення кредитного договору сторони погодились укласти кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір не підписувався відповідачем з накладенням кваліфікованого електронного підпису відповідача і не мав бути підписаний таким чином, оскільки кредитний договір був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Примірники електронного кредитного договору, акцепту та оферти на його укладення, надані позивачем до суду, є їхніми оригіналами і будь-які інші варіанти вказаних документів у позивача відсутні та не можуть бути надані суду. Оригінали вказаних документів були збережені в первісному та незмінному вигляді. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яку він вказав при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. TOB «БІЗНЕС ПОЗИКА» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється посередниками ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників. На підтвердження перерахування кредитних коштів позичальникам та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами відповідні посередники надають ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» довідки (довідки з платіжних систем). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не має жодного відношення до банківського рахунку відповідача. Кредитним договором встановлено орієнтовний графік платежів, тобто якщо позичальник сплачує заборгованість за кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена в кредитному договорі. При цьому, порушення позичальником графіку платежів призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту. Встановлення у кредитному договорі процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши кредитний договір позичальник добровільно погодився з його умовами. ТОВ «БІЗНС ПОЗИКА» не нараховувало та не просить стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи, а лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм ЦК України. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] 28.02.2024 року укладено договір № 491406-КС-001 про надання кредиту у формі електронного документу, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-3504. Договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції укласти договір (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) позичальником (п. 7.10. Договору). Згідно розділу 2 договору сума кредиту становить 10000,00 грн. Строк, на який надається Кредит 24 тижні. Строк дії договору до 14.08.2024 року. Дата повернення кредиту 14.08.2024 року. Стандартна процентна ставка за кредитом фіксована і становить 2,0 в день, знижена процентна ставка за кредитом фіксована і становить 1,1529 в день. Комісія за надання кредиту 1500,00 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 26040,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 9249,88%. Пунктом 2.1.Договору передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти на засадах строковості, платності та поворотності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 3.1.Договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в договорі, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці № [NUMBER] . Згідно п.4.2.3. позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (пункт 2.14. Договору). Сторони погодили, що кредит, проценти за користування кредитом та будь-які інші платежі за договором підлягають сплаті позичальником у безготівковій формі, шляхом переказу коштів у розмірі відповідного платежу на поточний рахунок кредитодавця у строк (термін) відповідно до графіку платежів. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору, вважається дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця (пункт 3.3. Договору). Пунктом 7.3.1. Договору Позичальник підтверджує, що до укладення Договору отримав від Кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і правила, що розміщені на сайті кредитодавця. Відповідачем також за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-1200 підписано паспорт споживчого кредиту, який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця; інформацію та контактні дані кредитного посередника (за наявності); основні умови кредитування, з урахуванням побажань позичальника, зокрема: тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, зокрема: розмір процентної ставки, тип процентної ставки, порядок зміни процентної ставки, розмір загальних витрат за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк кредитування, розмір реальної річної процентної ставки за кредитом; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію по кредиту; інші обставин. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10000,00 грн підтверджується інформаційною довідкою, виданою ТОВ «Платежі Онлайн» про те, що 28.02.2024 року через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, зокрема перерахунок коштів [PERSON] за кредитним договором №491406-КС-001 на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Універсал Банк». Із виписки, наданої АТ «Універсал Банк» також встановлено, що на зазначену картку 28.02.2024 року зараховано переказ в розмірі 10000,00 грн. 25.12.2024 року був здійснений перевипуск картки з [NUMBER] на [NUMBER] . Отже, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 18.12.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 33245,50 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 9947,47 грн., суми прострочених платежів по процентах 23298,03 грн. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Так, судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір [PERSON] підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-3504, який надіслано позивачу на його фінансовий номер. Відповідач на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді CMC-повідомлення, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору. Відповідач був повністю ознайомлений з умовами кредитного договору до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1ст.638 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Твердження відповідача [PERSON] щодо недоведеності отримання від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» будь-яких коштів та заперечення щодо доказів перерахування кредитних коштів, які не є первинними обліковими бухгалтерськими документами, судом розцінюються критично. Суд враховує, що принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справа № 129/1033/13-ц). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління\~Національного банку\~України від\~04\~липня 2018\~року №\~75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно п. 3 цього Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, з виписки, наданої АТ «Універсал Банк» чітко простежується що на картку № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , 28.02.2024 року були перераховані кошти в сумі 10000,00 грн, що повністю відповідає доданій до позовної заяви довідці ТОВ «Платежі Онлайн» на підтвердження проведених платежів. Отже, виписка по рахунку в сукупності із наданим розрахунком заборгованості, підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Також не ґрунтуються на вимогах закону доводи відповідача щодо неправомірності нарахованих процентів, адже їх розмір був передбачений кредитним договором і відповідач, підписавши його, погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання його виконувати. Щодо твердження відповідача про необґрунтованість та безпідставність стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1500,00 грн., яка передбачена п.2.5. договору про надання кредиту №491406-КС-001 та нараховується одноразово при видачі кредиту, суд зазначає наступне. Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 N 16 затверджено Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно пункту 1 яких до загальної вартості кредиту для споживача можуть включатися комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту). Укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів. Згідно п.4.2.3. Договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку дії договору. Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Доказів належного виконання умов договору та повернення кредиту, контррозрахунку заборгованості відповідачем надано не було, тож на підставі викладеного суд приходить до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved