Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

В квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю ?Бізнес Позика? (надалі по тексту - ТОВ ?Бізнес Позика?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило суд: -стягнути з [PERSON] на його (ТОВ ?Бізнес Позика?) користь заборгованість за договором №476402-КС-001 про надання кредиту від 28 вересня 2023 року у розмірі 34 738, 28 грн., судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 вересня 2023 року ТОВ ?Бізнес Позика? та [PERSON] було укладено договір №476402-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України ?Про електронну комерцію?. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов?язання надати відповідачу кредит, на наступних умовах: сума кредиту - 8 000,00 грн.; строк, на який надається кредит: 24 тижні, тобто до 14 березня 2024 року; на умовах сплати: комісії - 1 200, 00 грн., стандартна процентна ставка за кредитом в день 2, 00000000 (фіксована), занижена процентна ставка в день 1,14668750 (фіксована) на засадах строковості, поворотності, платності, який зобов`язалася повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем, відповідно до договору виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31 березня 2025 року має заборгованість у розмірі 34 738, 28 грн., яка складається: 8 000, 00 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 25 538, 28 грн. - прострочена заборгованість за процентами, а тому, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався; відзив на позовні вимоги до суду не надіслав. Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; в прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав викладених у позові; проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслав, як і не направила свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини по справі судом встановлено, що 28 вересня 2023 року між ТОВ ?Бізнес Позика? та [PERSON] укладено договір №476402-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України ?Про електронну комерцію?. ТОВ ?Бізнес позика? 28 вересня 2023 року направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №476402-КС-001 про надання кредиту. 28вересня 2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №476402-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї боку ТОВ ?Бізнес позика? направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3775 на номер телефону [NUMBER] , який боржником було введено/відправлено. Таким чином, 28 вересня 2023 року між ТОВ ?Бізнес позика? та [PERSON] укладено договір №476402-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України ?Про електронну комерцію?. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, ТОВ ?Бізнес позик? надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ ?Бізнес позика? Строк, на який надається кредит: 24 тижні, тобто, строк дії договору до 14 березня 2024 року (п.п.2.3., 2.7. договору). Згідно п.2.4. договору, стандартна процентна ставка за кредитом в день 2, 00000000 (фіксована), занижена процентна ставка в день 1,14668750 (фіксована). Орієнтована загальна вартість наданого кредиту:20 760, 00 грн. (п2.8 договору) Орієнтовна реальна річна процентна ставка 9 066, 91 % (п.2.9 договору). Пунктом 3.2. договору визначено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Пунктом 3.2.3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ ?Бізнес позика? свої зобов?язання за Кредитним договором виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000, 00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України ?Про електронну комерцію? від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України ?Про електронну комерцію? визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України ?Про електронну комерцію?). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України ?Про електронну комерцію?; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України ?Про електронну комерцію?; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України ?Про електронну комерцію?). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України ?Про електронну комерцію?. Відповідно до ст. 12 Закону України ?Про електронну комерцію? визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ?Про електронний цифровий підпис?, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Як вже встановлено судом відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором №476402-КС-001 про надання кредиту від 28 вересня 2023 року станом на 31 березня 2025 року становить 34 738, 28 грн, з яких: 8 000, 00 грн - основний борг, 25 538, 28 грн - заборгованість за відсотками. Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов?язань. Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку. Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов?язань за договором. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню станом на 31 березня 2025 року заборгованість у розмірі 34 738, 28 грн, з яких: 8 000, 00 грн - основний борг, 25 538, 28 грн - заборгованість за відсотками. На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved