Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У червні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] частину заборгованості за Кредитним договором від 26 лютого 2024 року № 1355-2596 у розмірі 20520,00 грн., яка складається зі заборгованості за кредитом у розмірі 4500,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 16020,00 грн. судові витрати 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 26 лютого 2024 року між «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1355-2596 (надалі - договір). Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, у розмірі 3000,00 грн, строком на 300 днів зі сплатою відсотків. Також, між сторонами укладена додаткова угода №1 від 06 березня 2024 року за умовами якої, позичальнику надані додаткові кошти в сумі 1500, 00 грн, з терміном кредитування 291 день. В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в загальному розмірі 35437,50 грн,з яких позивач просить суд частково стягнути на свою користь, лише 20520,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн, 16020,00 грн - заборгованість за відсотками. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2025 справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 05 серпня 2025 року. Від відповідача [PERSON] 03 липня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування якого зазначає, що отримавши кредитні кошти вважав, що строк дії кредитного договору до 26 березня 2024 року, тому після спливу цієї дати кредитор не вправі нараховувати відсотки. Також вважає, що максимальний розмір відсотків, не може перевищувати 1% в день. Просить позов задовольнити частково, лише в межах заборгованості за тілом кредиту 4500,00 грн в задоволенні решти вимог відмовити. Також подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. До позовної зяви долучено клопотання представника позивача, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 26 лютого 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1355-2596. Відповідно до п.2.2 договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, платності для задоволення особистих потреб позмчальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за кредитом, у порядку передбаченому цим договором. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється не пізніше визначених у графіку платежів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування, стандартна ставка становить2,50% в день (п.4.9,4.10 договору). Згідно пунктом 4.12 строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 21 грудня 2024 року. Відповідно до умов договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, у розмірі 3000,00 грн, строком на 300 днів зі сплатою відсотків. До 21 березня 2024 року останній календарний день першого базового періоду, який складає 25 днів (п.4.2, 4.8). Пунктом 2.3 визначено, що для мінімалізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту 26 лютого 2024 року до 21 березня 2024 року, порядок нарахування відсотків обумовлений п.5.3 договору. Впродовж базового періоду нараховуються відсотки за користування кредитом 1500,00 грн. Між сторонами 06 березня 2024 року укладена додаткова угода №1 за умовами якої, позичальнику надані додаткові кредитні кошти в сумі 1500, 00 грн, з терміном кредитування 291 день. Відповідно п. 11.1 договору, Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Згідно п. п. 11.3, 11.3.1. договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Згідно довідки про перерахування суми кредиту видача коштів за кредитним договором № 1355-2596 від 26 лютого 2024 року здійснювалося за допомогою системи LiqPay, номер платіжної картки [NUMBER] , сума 3000,00 грн. Відповідно до довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 23 травня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 35437,50 грн, з яких: 45500,00 грн - основний борг; 30937,50 грн - заборгованість за відсотками. Кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояольності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими проценетами за умови погашення позичальником решти заборгованості. Таким чином кредитотавець просить стягнути частину суми заборгованості за кредитом у розмірір 20520,00 грн, з них: прострочена заборгованість за кредитом - 4500,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 16020,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача про те, що умовами укладеного договору неоднозначно визначений строк кредитування, суд вважає неприйнятними, які спростовуються письмовими доказами. З досліджених умов кредитного договору однозначно визначений перший базовий строк кредитування до 21 березня 2024 року для мінімізації загальних витрат позичальника за умовами погашення кредиту в цей проміжок витрати на відсотки становлять 1500, 00 грн. Загальний строк кредитування, обумовлений п.4.12 договору та становить 300 днів, із кінцевою датою повернення коштів 21 грудня 2024 року, чітко визначений договором. Суд звертає увагу на доводи відповідача, щодо застосування до спірних правовідносин статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Таким чином, суд приходить до висновку, що умови укладених договорів позики в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які предбачені пунктами 4.9,4.10,4.15 договір про відкриття кредитної лінії №1355-2596 від 26 лютого 2024 року, в розмірі 2,50% за кожний день користування, а також п. 3 Додаткової угоди від 06 березня 2025 року суперечать діючому законодавству, тому згідно ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд розраховує заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами договором про відкриття кредитної лінії №1355-2596 від 26 лютого 2024 року, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %. За період з 26 лютого 2024 року по 06 березня 2025 року заборгованість за відсотками становить 270 грн., виходячи з розрахунку 3000 /100%х1%х9 дні = 270,00 грн. За решту 291 день, заборгованість за відсотками становить 13095,00 грн., з 07 березня 2024 року по 21 грудня 2024 року, відповідно до розрахунку: 4500/100%х1%х291 день. Отже, разом заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами буде складати 13365,00 грн. Відповідач до поданного відзиву не надав доказів про поашення кредитної заборгованості, та заборгованості за відсотками. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача 17865,00 грн, яка складається зі заборгованості на кредитом- 4500,00 грн та заборгованість за відсотками - 13365,00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 72377 від 09 червня 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 8). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам 2108,97 грн, відповідно до розрахунку (17865х2422,40:20520).

Outcome: partial