Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

02.07.2025 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, з відповідним актовим записом № 1063. Заява мотивована тим, що позивач і відповідач уклали шлюб. Фактично сім`я припинила своє існування і нинішні стосунки абсолютно не відповідають поняттю сім`ї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Шлюб по суті носить формальний характер. Примирення між нами також неможливо, тому позивач змушений звернутися до суду та просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що 21 липня 2006 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1063 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружина: [PERSON] . (а.с. 6) Під час шлюбу у сторін народилися дитина: [PERSON] , [INFO] з відповідним актовим записом №2004, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2009 року. (а.с. 14). Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповага. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, відповідач подав заяву про визнання позову, тому суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків суми судового збору, а саме 605 гривень 60 копійок. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved