Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № АBH0CТ155101690011880519 від 22.07.2023 року у розмірі 111262.49 UAH грн. станом на 24.04.2025 року, яка складається з наступного:\~87189.81999999999 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);\~24072.67 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами та судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування\~позову покликається\~на те, що\~позивач\~звернувся до\~АТ «А-Банк»\~щодо отримання\~банківських послуг\~та підписав\~Анкеті-Заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~АТ «А-Банк».\~22.07.2023\~року,\~будучи клієнтом\~Банку,\~Позичальник уклав\~з Банком\~кредитний договір\~АBH0CТ155101690011880519,\~щодо надання\~останній кредиту\~в розмірі\~93400.00\~грн.\~строком на\~60\~місяців (тобто\~до 21.07.2028\~року)\~зі сплатою\~процентів у\~розмірі 55.00\~щорічно та\~комісії в\~розмірі 0.00\~грн.\~(Кредитний\~договір складається\~із Заяви\~Клієнта та\~Графіку погашення\~кредиту). У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 93400.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 21.07.2028 року, терміном на 60 місяців. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 55.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 24.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 111262.49 грн., яка складається з: 87189.81 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту): 24072.67 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, це порушує законні права позивача, тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Ухвалою від 13.05.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 19.08.2025 року відповідач подав на адресу суду відзив, відповідно до якого просив у позові відмовити повністю оскільки позивачем не доведено факт належного укладення кредитного договору та передачі коштів, правомірність нарахування процентів у розмірі 55% річних; обґрунтованість розрахунку заборгованості; належне повідомлення про прострочення; погодження ним умов договору та їх змін. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку: при розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами\~ЦК України\~про зобов`язання з повернення позики. Судом встановлено, 22.07.2023 між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № АBH0CТ155101690011880519, шляхом підписання Анкети-Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та Паспорту споживчого кредиту. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідно до п.п. 4-7 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № АBH0CТ155101690011880519 від 22.07.2023: сума кредиту\~93400.00 грн., строк кредиту\~60 місяців з 22.07.2023 по 21.07.2028 включно, процентна ставка фіксована - 55% на рік, проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу, розмір щомісячного платежу\~4654.63 грн. Відповідно до п.12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка», у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 93400.00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № TR.31586308.25419.65455 від 22.07.2023 року. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із\~ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 526,530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовамист.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із\~ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № АBH0CТ155101690011880519 від 22.07.2023 року та виписки по кредиту, станом на 24.04.2025, заборгованість відповідача становить 111262.49 грн. та складається із наступного: 87189.81 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 24072.67 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 0 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Суд приймає такий розрахунок як належний і допустимий доказ відповідного руху коштів і заборгованості за Договором оскільки відповідач не надав суду доказів, які б спростовували такий. Доводи відповідача, викладені у відзиві, спростовуються матеріалами справи, зокрема наданими позивачем доказами укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується виписками по рахунку та розрахунком заборгованості, що свідчить про реальність правовідносин між сторонами. Заперечення відповідача щодо непогодження умов договору та їх змін є безпідставними, оскільки умови договору були доведені до відома відповідача у встановленому порядку, а прийняття ним таких умов підтверджується його поведінкою, зокрема отриманням кредитних коштів та частковим виконанням зобов`язань. Таким чином, суд доходить висновку, що доводи, викладені у відзиві відповідача, є голослівними, не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. У відповідності до вимог ст.76,77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Оскільки між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка складається з: 87189.81 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 24072.67 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 111262.49 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено, суд, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved