Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 30.07.2024 відповідач [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим був ознайомлений з умовами кредитування, підписав паспорт кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200000,00 грн. Тип кредитної картки "Універсальна". Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка 42,0 % річних. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 03/28. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку, кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість у загальному розмірі 90774,69 грн, яка складається із: 73775,40 грн заборгованість за тілом кредиту та 16999,29 грн заборгованість за простроченими відсотками. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу в розмірі 90774,69 грн та понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовна заява подана 29.05.2025 до Кременчуцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30.05.2025 вищевказану справу було передано до Семенівського районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 25.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначене на 14.08.2025. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. Відповідно до заяви від 14.08.2025 просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 64). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 63). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подав, у судове засідання 14.08.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначене, судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.07.2024 відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим був ознайомлений з умовами кредитування, підписав паспорт кредиту, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200000,00 грн. Тип кредитної картки "Універсальна". Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка 42,0 % річних. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімально обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості, в розмірі 60 %. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 03/28 (а.с. 20-21, 22-42). Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" кредитний ліміт [PERSON] за карткою № [NUMBER] встановлювався в межах від 40000,00 грн до 75000,00 грн (а.с. 18). Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" на [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було видано наступні кредитні картки: номер картки [NUMBER] , дата відкриття 30.07.2024, термін дії 03/28, тип картки «Універсальна», [NUMBER] , дата відкриття 04.10.2024, термін дії 06/28, картка «Універсальна», [NUMBER] , дата відкриття 23.12.2024, термін дії 07/28, картка «Універсальна», [NUMBER] , дата відкриття 28.09.2024, термін дії 09/28, тип картки віртуальна «Універсальна» (а.с. 19). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Судом враховано, що АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами у розмірі встановленого кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитними коштами, повертав використану суму кредитного ліміту, сплачував відсотки, але припинив погашати кредит, що підтверджується випискою за договором б/н за період 30.07.2024-16.05.2025, у результаті чого станом на 14.05.2025 у нього утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів, яка становить 90774,69 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту - 73775,40 грн та заборгованість за простроченими відсотками -16999,29 грн (а.с.15-18). Правильність наданих банком розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 90774,69 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved