Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

26 вересня 2024 року заявник [PERSON] , звернувся до Іванківського районного суду Київської області із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог, заявник посилається на те, що [PERSON] є рідним сином заявника, та вони постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . З самого дитинства [PERSON] хворіє на тяжке психічне захворювання синдром разгальмованості та психо-емоційної лабільності. Вказане психічне захворювання виникло на підставі тяжкого генетичного (терапевтичного) захворювання спадкове порушення обміну речовин, лізосомна хвороба накопичення з групи мукополісахаридозів, мукополісахаридох III типу (хвороба Сан Філліппо тип С). За станом свого психічного здоров`я [PERSON] і в даний час і в подальшому своєму житті не може обслуговуватись самостійно він не може самостійно себе обслуговувати, погано бачить, не врівноважений, не піддається вихованню, не слухається, за ним постійно потрібно доглядати, може без дозволу піти з дому, в повному обсязі самостійно не може і не зможе адаптуватись до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб та допомоги з боку інших осіб. [PERSON] внаслідок наявного у нього хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він визнаний інвалідом 1-ї групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. За сином з самого його народження постійно доглядаємо заявник та його дружина [PERSON] , 1979 р.н., але в даний час дружина [PERSON] постійно працює (вчителем в місцевій школі) і в зв`язку з завантаженістю не має можливості постійно доглядати за сином, цей постійни догляд здійснює виключно заявник. Таким чином, заявник звертається до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 3 грудня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану здоров`я [PERSON] ; провадження в справі зупинено на час проведення експертизи. Після проведення експертизи провадження по справі було поновлено та призначено судове засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явився, 31.07.2025 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають, заперечень не мають. Відповідно до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 1 вересня 2006 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області № 162 від 22 серпня 2024 року, убачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживаються: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації), [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації). З характеристики Поліської селищної ради №161 від 22 серпня 2024р., убачається, що [PERSON] зі сторони старостинського округу №8 села Рагівка характеризується позитивно. Характер спокійний, врівноважений. Користується повагою та авторитетом серед жителів села, відповідальний та працелюби вий, завжди прийде на допомогу. [PERSON] перебуває на пенсії. Спиртних напоїв не вживає, шкідливих звичок не має, веде здоровий спосіб життя. За час проживання в населеному пункті усних та письмових скарг на негативну поведінку [PERSON] до старостинського округу №8 с.Рагівка не надходило. Разом з тим, суду подано характеристику відносно [PERSON] , яка характеризується позитивно. Згідно довідки про доходи №4797027670772758, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Київській області і отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.03.2024р. по 31.08.2024р. складає 60143,94 грн. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №164 від 22 серпня 2024р. встановлено, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на пенсії, син [PERSON] , [INFO] має інвалідність, потребує стороннього догляду. Крім того, суду надано в якості доказів медичні висновки, відповідно до яких [PERSON] постійно проходить лікування та обстеження стану здоров`я. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №108-ц, яку було призначено на підставі ухвали Іванківського районного суду Київської області 03.12.2024 року [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад глибоку розумову відсталість F 73.0 за МКХ 10, за своїм психічним станом [PERSON] , не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно рішення виконавчого комітету Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області № 348 від 5 вересня 2024 року, затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна, відповідно до якого орган опіки та піклування вважають доцільним призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над його сином [PERSON] , [INFO] , особою з інвалідністю I групи підгрупи «А» інвалідність з дитинства довічно. Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила). Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON] . Щодо можливості призначення заявника [PERSON] то слід врахувати наступне, що [PERSON] характеризується позитивно, перебуває на обліку в Пенсійному фонді, де отримує пенсію за віком, має нерухоме майно, де вони проживають з сім`єю, висновок органу опіки та піклування. В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявником доведено суду, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, який позбавляє його здатності до розуміння значення своїх дій та їх наслідків, а тому суд приходить до висновку, про доцільність визнання його недієздатним. Визнаючи [PERSON] недієздатним, суд вважає за необхідне призначити йому опікуна, заявника по справі, [PERSON] , який проживає з ним, фактично здійснює за ним догляд та його утримує. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved