Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 181237 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000 гривень, дата надання кредиту: 03.03.2021, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 21120 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000 гривень. Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 17120 грн. Згідно п. 1.4. кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 181237 від 03.03.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. У зв`язку з вищенаведеним представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товаритсва з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором №181237 від 03.03.2021 у розмірі 21120 грн.,та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відзив на позовну заяву Відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що позов не визнає та покликається на ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Перебіг строку почався у квітні 2021 і завершився в квітні 2024. Позивач не заявляв клопотання про поновлення строків позовної давності. Відповідачка зазначає, що не укладала кредитного договору №181237 з ТОВ «Займер» чи будь-якою іншою заначеною установою і не отримувала коштів. Позивачем не надано жодного підписаного документа, який би підтверджував укладення договору. Факту зарахування коштів на банківський рахунок або картку не доведено позивачем. Позивач не надав жодного документа з банку або платіжної системи, який би підтверджував зарахування кредитних коштів саме відповідачці. Використання мобільного номера телефону або електронної анкети без підтвердження особи не може розглядатися як укладення зобов`язального договору. Процентна ставка у понад 700% річних суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості. Тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не прибув, однак звертаючись до суду з позовом просив провести розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не прибула, однак подала на адресу суду відзив на позовну заяву та просила розгляд справи проводити без її участі. Заяви, клопотання учасників справи. 25.07.2025 представником позивача подано до суду клопотання про долучення доказів. 08.08.2025 відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву. 13.08.2025 представником позивача подано до суду додаткові пояснення у справі. 14.08.2025 представником позивача подано до суду заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. Процесуальні дії у справі. 22.07.2025 суд, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі. Ухвалою від 23.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідачки, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Встановлено, що 03.03.2021 між ТОВ «Займер»\~та відповідачкою\~ [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №181237 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» направлялась [PERSON] вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором від 14.04.2025 № б/н. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №181237, за період 03.03.2021 16.04.2025, [PERSON] має заборгованість у розмірі 21120 грн., з яких 4000 грн. прострочене тіло кредиту, 17120 грн. прострочені відсотки. Відповідно до довідки про ідентифікацію, [PERSON] , з якою укладено договір №181237 від 03.03.2021 ідентифікована ТОВ «Займер». Згідно договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022 укладеного між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», право вимоги по кредитному договору №181237 від 03.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Відповідно до платіжного доручення №3668 від 21.02.2022, платник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплатив ТОВ «Займер» суму у розмірі 155989,54 грн., за відступлення права грошової вимоги по договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, згідно реєстру боржників додаток 1 від 17.02.2022. Згідно платіжних інструкцій №3878 та №3876 від 12.10.2022, платник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплатив ТОВ «Займер» суму у розмірі 4000 грн. та 42139,17 грн., за відступлення права грошової вимоги згідно додаткової угоди від 12.10.2022 до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022. Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача [NUMBER] на суму 4000 грн, надавач платіжних платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід», платник Клай Інвест. Стороною позивача долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором №181237 від 03.03.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого заборгованість [PERSON] становить 21120 грн. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, додаткової угоди №1 від 27.12.2024, акту отримання правової допомоги від 11.08.2025, укладених між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В., згідно якого, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 10500 грн. Згідно платіжної інструкції №39498 від 11.08.2025 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сплатило [PERSON] суму у розмірі 10500 грн, за надання правової допомоги згідно рахунку 11.08.2025-34 від 11.08.2025 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтями\~526,\~ 530,\~ 610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч. 1, 3\~ст.\~509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1077, 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнтів) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір №181237 про надання фінансового кредиту від 03.03.2021 у формі електронного документу, відповідно до умов якого первісний кредитор надав позичальнику кредит в сумі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Згідно договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022 укладеного між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», право вимоги по кредитному договору №181237 від 03.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Позичальник порушив умови кредитного договору про надання послуг, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем за договором № 181237 від 03.03.2021 на загальну суму 21120 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4000 грн., прострочена заборгованість за процентами 17120 грн. Суд вважає, що представник позивача довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачці кредиту, встановлення процентів за користування кредитом, строки повернення кредиту. Заперечення відповідачки щодо не підписання нею вказаного кредитного договору, суд вважає не обґрунтованими та безпідставним, оскільки такі спростовані вищенаведеними, дослідженими у судовому засіданні доказами. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (№211), запроваджено з 12.03.2020 р. до 22.05.2020 р. на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє Постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р, якою продовжено карантин до 30.06.2023). 30.03.2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№ 540-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнені пунктом 12. Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020. Згідно з п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином перебіг строку позовної давності у період з 02.04.2020 по 30.06.2023 було зупинено у зв`язку із запровадженням карантину. З 24.02.2022 і до теперішнього часу, перебіг строку позовної давності зупинено у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у сумі 2422,40 грн. Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає\~увагу,\~що до\~матеріалів справи\~надано докази,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат позивачем\~на правову допомогу адвокату. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. На підставі статей 207, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved