Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

В квітні 2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Заступника керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, військової частини [NUMBER] , до [PERSON] , третя особа на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26.06.2023 у справі №220/608/23 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України та засуджено до покарання у вигляді 1 (одного) року службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 10% від суми грошового забезпечення. Вирок суду набрав законної сили 27.07.2023. Відповідно до вироку суду, [PERSON] обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді сержанта із матеріального забезпечення 1 протитанкової артилерійської батареї військової частини [NUMBER] , 23 березня 2023 року, приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку, де тимчасово розміщувався особовий склад підрозділів військової частини [NUMBER] у [ADDRESS] , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, 21, 22, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 33, 52,101,110 «Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 мм ручні кулемети Калашнікова», затвердженої наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, п. 1.14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29 червня 2005 року, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити, тримаючи в руках ввірений йому для служби автомат АКС-74У № [NUMBER] , 1991 року випуску, калібру 5,45 мм, споряджений магазином з набоями 5,45 мм, в якому перебував патрон у патроннику, який не стояв на запобіжнику, направив його стволом до низу, після чого безпідставно та протиправно здійснив один неконтрольований постріл із вказаного автомату в землю, внаслідок чого куля з автомату зрикошетила та влучила у область лівої стопи солдата [PERSON] , який стояв неподалік від [PERSON] , спричинивши потерпілому вогнепальне кульове наскрізне поранення лівої стопи з відкритим вогнепальним багатоуламковим переломом проксимальної фаланги 1-го пальця, з дефектом кісткової тканини, що потребувало в посттравматичному періоді ампутації 1-го пальця лівої стопи, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради з 27.03.2023 по 24.04.2023, вартість лікування складає 7515 (сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн., 04 коп., за рахунок державного бюджету у військовій частині [NUMBER] з 23.03.2023 по 27.03.2023, вартість лікування складає 9 050 (дев`ять тисяч п`ятдесят) грн. 50 коп., за рахунок державного бюджету. Загалом на лікування [PERSON] витрачено 16565 (шістнадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гри. 54 коп., всі - за рахунок державного бюджету. Оскільки саме злочинними діями відповідача [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній проходив лікування у зазначених установах та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до листів: - «Національної Служби здоров`я України» від 21.04.2024 року за №16510/2-16-25; - Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 14.04.2025 року за № 1478/01-05; - військової частини [NUMBER] від 12.04.2025 за №598; кошти витрачені на лікування потерпілого [PERSON] , добровільно не відшкодовані, чим порушуються інтереси держави та територіальної громади. Прокурор просив стягнути з [PERSON] , [INFO] ,: -кошти, витрачені на лікування потерпілого [PERSON] сумі 9050 (дев`ять тисяч п`ятдесят) грн. 50 коп. на користь військової частини [NUMBER] ; - кошти, витрачені КНП «Міська\~лікарня екстреної\~та швидкої\~медичної допомоги»\~Запорізької міської\~ради на\~лікування потерпілого\~ [PERSON] \~у загальній\~сумі 7515 (сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 04 коп. на користь Національної служби здоров`я України до державного бюджету. Ухвалою суду від 02 травня 2025 року по справі було відкрито провадження та було вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач, Маріупольська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону, а також Національна служба здоров`я України, Військова частина [NUMBER] , в інтересах яких поданий позов, належним чином повідомлені про розгляд справи. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження до суду на надійшло. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (адреса місця реєстрації та проживання відповідача). Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, належним чином повідомлені про розгляд справи, пояснень щодо позову не надали. Направили на адресу суду заяву, в якій зазначили, що позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 26.06.2023 у справі №220/608/23 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України та призначено покарання у виді 1 року службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 10% суми грошового забезпечення. Вирок суду набрав законної сили 27.07.2023 (а.с.16-17). Відповідно до вироку суду, [PERSON] обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді сержанта із матеріального забезпечення 1 протитанкової артилерійської батареї військової частини [NUMBER] , 23 березня 2023 року, приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку, де тимчасово розміщувався особовий склад підрозділів військової частини [NUMBER] у [ADDRESS] , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, 21, 22, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 33, 52,101,110 «Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 мм ручні кулемети Калашнікова», затвердженої наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, п. 1.14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29 червня 2005 року, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити, тримаючи в руках ввірений йому для служби автомат АКС-74У № [NUMBER] , 1991 року випуску, калібру 5,45 мм, споряджений магазином з набоями 5,45 мм, в якому перебував патрон у патроннику, який не стояв на запобіжнику, направив його стволом до низу, після чого безпідставно та протиправно здійснив один неконтрольований постріл із вказаного автомату в землю, внаслідок чого куля з автомату зрикошетила та влучила у область лівої стопи солдата [PERSON] , який стояв неподалік від [PERSON] , спричинивши потерпілому вогнепальне кульове наскрізне поранення лівої стопи з відкритим вогнепальним багатоуламковим переломом проксимальної фаланги 1-го пальця, з дефектом кісткової тканини, що потребувало в посттравматичному періоді ампутації 1-го пальця лівої стопи, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради з 27.03.2023 по 24.04.2023, вартість лікування складає 7515 (сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 04 коп., за рахунок державного бюджету у військовій частині [NUMBER] з 23.03.2023 по 27.03.2023, вартість лікування складає 9 050 (дев`ять тисяч п`ятдесят) грн. 50 коп., за рахунок державного бюджету (а.с.21,25). Загалом на лікування [PERSON] витрачено 16565 (шістнадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 54 коп., всі - за рахунок державного бюджету. Оскільки саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній проходив лікування у зазначених установах та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до листів: - «Національної Служби здоров`я України» від 21.04.2024 року за №16510/2-16-25 (а.с.29-31); - Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 14.04.2025 року за № 1478/01-05 (а.с.25); - військової частини [NUMBER] від 12.04.2025 за №598 (а.с.20-21); кошти витрачені на лікування потерпілого [PERSON] , добровільно не відшкодовані, чим порушуються інтереси держави та територіальної громади. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного Державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз.2 п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Статтею 131-1 Конституції України\~на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. У відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру»\~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Частиною 7 вказаної статті передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом. Згідно ч.4 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні до початку судового розгляду в порядку вимог ст.128 КПК України прокурором не заявлено, що підтверджується резолютивною частиною вищевказаного судового рішення. Приймаючи до уваги, що витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого здійснені внаслідок злочинних дій [PERSON] , тому між діями останнього та цими витратами є прямий причинний-наслідковий зв`язок, що встановлено вироком суду, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Матеріалами справи доведено факт неправомірних дій відповідача та спричинення ним внаслідок таких дій матеріальної шкоди на загальну суму 16565 грн 54 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) у розмірі 16565 грн 54 коп.\~ Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.1166ЦК України,

Outcome: approved