Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 20.08.2011 р. вона взяла шлюб із відповідачем. Подружжя батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає про небажання продовжувати подружні відносини з відповідачем та бажає розірвати шлюб через зневагу відповідача, зловживання з його боку алкогольними напоями та конфлікти в родині. На переконання позивача, збереження шлюбу неможливе. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, вважав можливим примирення та просив суд час для налагодження відносин з дружиною. Учасники справа не скористалися правом брати участь у судовому засіданні 18.08.2025 р.; позивач в окремо поданій суду заяві просила суд про розгляд справи у її відсутності, просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки примирення подружжя не відбулося. Відповідач не скористався правом брати участь у судовому засланні 18.08.2025 р. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.02.2025 р. відкрито провадження у цивільній справі; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06.05.2025 р. надано строк для примирення, провадження у справі поновлено; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07.07.2025 р. поновлено провадження у цивільній справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом, 20.08.2011 р. між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем. Подружжя є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу. Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). Суд, дослідивши докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачають, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року). Отже, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (зневагу відповідача, зловживання з його боку алкогольними напоями та конфлікти в родині), дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що судом було задоволено клопотання відповідача та подружжю було надано строк на примирення, втім, не зважаючи на наданий строк, примирення не відбулося, та позивач наполягає на розірвані шлюбу з підстав, зазначених у позовній заяві, тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (ч. 1 ст. 141 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved