Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] простягнення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101681717257796 від 17.04.2023 у розмірі 46\~652,58 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив,що 17.04.2023 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , яка була клієнтом банку, було укладенокредитний договір№АВН0СТ155101681717257796.Відповідно доумов кредитногодоговору банк надаввідповідачці кредитурозмірі 30\~000,00 грн. строком на 36 місяців, тобто до 16.04.2026 зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно.Позивач своїзобов`язання задоговором виконав, надавши відповідачці кредитні кошти, проте відповідачка належним чином не виконала своїх зобов`язань закредитним договором.Станом на26.05.2025 загальний розмірзаборгованості відповідачки за кредитним договором становить 46\~652,58 грн.,яка складаєтьсяіз:заборгованостіза наданим кредитом (тілом кредиту) 26\~531,32 грн.,заборгованостіза процентами 20\~121,26 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 46\~652,58 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою від 20.06.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, уклопотанні просив розглянути справубез участі представника банку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзиву не подала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 1 ст.280ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву та приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент банк». 17 квітня 2023 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № АВН0СТ155101681717257796 шляхом підписання сторонами заяви про надання послуги «Швидка готівка» в електронній формі. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала кредит на суму 30\~000,00 грн. на строк 36 місяців з 17.04.2023 по 16.04.2026, мета кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, тип кредиту - кредит строковий, процентна ставка фіксована 85 % на рік, розмір щомісячного платежу 2\~352,22 грн. Відповідно до п. 18 заяви про надання послуги «Швидка готівка», ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг,паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредитустановлять договір. Меморіальним ордером №TR.29609003.23664.65455 від 17.04.2023 підтверджується видача позивачем відповідачці грошових коштіву розмірі 30\~000,00 грн. згідно договору № АВН0СТ155101681717257796 від 17.04.2023. Згідно з випискою по кредиту, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № АВН0СТ155101681717257796 від 17.04.2023за період з 17.04.2023 по 25.05.2025 складає 46\~611,38 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №АВН0СТ155101681717257796 від 17.04.2023, відповідачка [PERSON] станом на 26.05.2025 має заборгованість, розмір якої становить 46\~652,58 грн., яка складається з: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 26\~531,32 грн., заборгованості за процентами 20\~121,26 грн. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст.\~610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048\~цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно ст. ст. 1, 10, 12\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 129 Конституції Українирегламентовано, що одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін і свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першоюстатті 77\~ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст.78\~ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором,відповідачкоюсуду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з її вини. За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню і з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути кредитну заборгованість на загальну суму 46\~652,58 грн. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ст. 141 ЦПК Українита покладає його на відповідачкуу зв`язку з повним задоволенням позовнихвимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved