Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

23 червня 2025 року представник ТОВ «ФК «ПАРІС» - Дячок С.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь фінансової компанії заборгованість в загальному розмірі 31 347,69 грн. з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 26 вересня 2019 року між АТ «РВС Банк» та відповідачем [PERSON] було підписано Заяву-Договір №0040753 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно якої відповідач отримала споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок, у розмірі 21 512,82 грн. строком на 24 місяці, з фіксованою процентною ставкою 18/% річних. 05 березня 2020 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №05/03/2020-1. Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 09.06.2025 утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою судді від 27 червня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ст. 128 ЦПК Українита відповідним повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи,в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, 26.09.2019 року між АТ «РВС Банк» та відповідачем [PERSON] було підписано Заяву-Договір №0040753 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно якої відповідач отримав споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок, у розмірі 21 512,82 грн. строком на 24 місяці, з фіксованою процентною ставкою 18% річних. Відповідно до договору про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 від 05 березня 2020 року АТ «РВС Банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС». Згідно з розрахунком заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить загалом 31 347,69 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 19 796,43 грн, заборгованість за процентами - 1270,81 грн., заборгованість за комісією - 3076,90 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 950,00 гривень; 3% річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 - 1485,38 гривень; інфляційні втрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 - 4768,17 гривень. 02 квітня 2020 року за вих. №1022/5 від ТОВ «ФК «ПАРІС» на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та описом вкладення цінним листом. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Отже, саме до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст.ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд прийшов до переконання, що первісний кредитор виконав свої обов`язки за кредитним договором та надав кредит, проте відповідач взяті на себе договірні зобов`язання не виконав, не здійснював погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 31 347,69 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає - 19 796,43 грн, заборгованість за процентами - 1270,81 грн., заборгованість за комісією - 3076,90 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 950,00 гривень; 3% річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 - 1485,38 гривень; інфляційні втрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 - 4768,17 гривень. Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ні попередньому кредиторові, ні позивачу, відповідачем було отримано кошти за договором кредиту та зобов`язання щодо повернення кредитів згідно з умов договору не виконав, тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 2422,40 гривень судового збору, в порядку ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved