Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду міста Харкова від 21 липня 2025 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації відмовлено. Заявою від 28 липня 2025 року представник відповідача, адвоката Круць Володимира Мироновича, про ухвалення додаткового рішення у справі №\~638/2579/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації просить стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] 40 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання, позивач та його представник не з`явилися, про судове засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Через систему «Електронний суд» представник позивача, адвокат Жарський Тарас Володимирович, подав клопотання, яким просив відмовити представнику відповідача у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ні Відповідачем, ні представником Відповідача не було надіслано (надано) ні Позивачу, ні його Представнику, у встановлений ЦПК України строк, копії відзиву, і власне попереднього розрахунку суми витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Також посилається на те, що до закінчення судових дебатів представник відповідача не просив стягнути судові витрати, однак зазначив, що подасть це прохання у заяві про ухвалення додаткового рішення, але жодних доказів, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат, до закінчення судових не було подано. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився. Представником відповідача адвокатом Круць Володимиром Мироновичем подано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі відповідача та його представника. З огляду на положення ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 4\~ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне. [PERSON] через свого представника, адвоката Жарського Тараса Володимировича, звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації. 13 березня 2024 року через канцелярію суду представником відповідача - адвокатом Круць Володимиром Мироновичем, було подано відзив на позовну заяву, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 40 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У відзиві було вказано орієнтований розрахунок заборгованості та зазначено, що розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Круцем В.М. буде подано у подальшому. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ст. ст. 15, 60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 28 лютого 2024 року [PERSON] уклав з адвокатом Круць Володимиром Мироновичем Договір про надання правничої допомоги №\~28/02/24 та додаткову угоду № 1 до вказаного договору. Відповідно до цієї Додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 28 лютого 2024 року № 28/02/24 сторони домовились, що вартість правничої допомоги становитиме 40 000 грн, також в матеріалах справи міститься платіжна інструкція. За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У відповідності до положень ч. 1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що заявлені представником відповідача витрати на оплату послуг правничої допомоги в розмірі 40 000 гривень за участь у даній цивільній справі не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Як вбачається з доданого до заяви Акту наданих послуг від 28 липня 2025 року, адвокат Круць В.М. виконав, а Жила І.В. прийняв наступні юридичні аослуги на загальну суму 40 000 грн.: підписання договору про надання правової допомоги, вступ адвоката в справу № 638/2579/24, надання юридичних консультацій, аналіз документів представлених клієнтом; підготовка відзиву на позовну заяву; заява про долучення доказів; заява про витребування доказів; підготовка та подання додатків до позовної заяви в тому числі на цифровому носії; участь представника відповідача у 6-ти судових засіданнях. Проте у даному судовому процесі відповідачем не було подано зустрічної позовної заяви, а відповідно такий вид правової допомоги як підготовка та подання додатків до позовної заяви в тому числі на цифровому носії судом не враховується. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, а також того, при підготовці відзиву не вимагалося проводити додатковий аналіз великої кількості законів та підзаконних актів, суд вважає, що зазначені представником відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 40000 грн. 00 коп. є завищеними та приходить до висновку про стягнення цих витрат у розмірі 15000 грн. 00 гривень.

Outcome: partial