Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що 21.09.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2026184613, який є невід`ємною частиною Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку, та згідно умов якого останній було надано кредит та встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Банк свої зобов`язання по видачі відповідачу відповідних сум кредиту виконав повністю, внаслідок чого відповідач використала кредит в загальному розмірі 34000,00 грн. Однак, відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання, а саме виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, зокрема останній платіж надійшов від неї 23.06.2022 року на суму 33,67 грн, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 20.09.2024 року між АТ «ОТП\~Банк» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«СВЕА ФІНАНС»\~(надалі\~за текстом\~ ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»)\~ було\~укладено договір\~факторингу №01.02-24/24,\~згідно умов\~якого АТ\~«ОТП Банк»\~відступило (передало)\~ТОВ «СВЕА\~ФІНАНС» права\~вимоги,\~в тому\~числі за Договір про видачу і обслуговування міжнародних пластикових карток № 2026184613 від 21.09.2019 року. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 2026184613 від 21.09.2019 року у розмірі 69287,71 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом цієї позовної заяви. Також в\~змісті позовної\~заяви представник\~позивача,\~у відповідності\~до положень\~ч.1\~ст.\~276\~ЦПК України,\~заявив клопотання\~про розгляд\~справи у\~порядку спрощеного\~позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, а також подав про це окреме клопотання (а.с.70). Окрім того до позовної заяви представник позивача додав доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення (ф.107) у відправлення «Укрпошта стандарт № 0505 302776592» (а.с.68) та копію витягу із списку № 20570-02-366-785 Укрпошта Стандарт з описом вкладень (Ф. 103) АТ «Укрпошта» (а.с.69) про рекомендоване поштове відправлення № 0505302776592 надіслане відповідачу. При цьому, судом до матеріалів справи долучено роздруківку із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0505302776592, згідно якого 22.05.2025 року останнє було вручено одержувачу. 13.06.2025 року ухвалою суду (а.с.74-75) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу її право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і його представником за довіреністю Варшавським К.А., у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 13.06.2025 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (а.с.78-79), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 1 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою як її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 06.06.2025 року № 03-17/830 (а.с.73), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, так і за адресою її місця проживання зазначеною представником позивача у змісті позовної заяви (а.с.2) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України та у самому кредитному договорі № 2026184613 від 21.09.2019 року (а.с.7), про що свідчать поштові повідомлення № 0691014000219 і № 0691014000014 про вручення їй 24.06.2025 року, відповідно, рекомендованих відправлень № 0610261573876 і № 0610261573400. У встановлений судом строки відповідач не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подала. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 21.09.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «ОТП Банк» із заявою (а.с.9) на встановлення їй кредитної лінії в розмірі 9993,00 грн. 21.09.2019 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2026184613 (а.с.7), який є невід`ємною частиною Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку, та згідно умов якого останній було надано кредит в розмірі 9993,00 грн на 10 місяців та відкрито відновлювальну кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту в розмірі 4500,00 грн (з можливістю його збільшення) на 36 місяців (з правом пролонгації), зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних. Також 21.09.2019 року відповідач [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с.9) та орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної заборгованості вартості кредиту (а.с.8 на звороті). При цьому, 21.09.2019\~року відповідач [PERSON] отримала під розписку (а.с.6 на звороті) емітовану АТ «ОТП Банк» на її ім`я картку № [NUMBER] . Окрім того в подальшому банк свої зобов`язання по видачі відповідачу [PERSON] відповідних сум кредиту виконав повністю, внаслідок чого відповідач використала кредит в загальному розмірі 34000,00 грн, про що свідчить виписка з рахунку приватного клієнта № 2026184613_CARD сформована 25.03.2025 року АТ «ОТП Банк» за період з 21.09.2019 року по 20.09.2024 року (а.с.31-39). Однак, відповідач [PERSON] , яка активно користувалася кредитними коштами шляхом оплати товарів та зняття готівки, порушив взяті на себе договірні зобов`язання, а саме виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, зокрема останній платіж надійшов від неї 23.06.2022 року на суму 33,67 грн, що спричинило виникнення простроченої заборгованості у розмірі 69287,71 грн, з якої 34000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 35287,71 грн заборгованість по відсотках і комісії, що підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта № 2026184613 _CARD сформована 25.03.2025 року АТ «ОТП Банк» за період з 21.09.2019 року по 20.09.2024 року (а.с.31-39) та розрахунком заборгованості за договором № 2026184613 _CARD від 21.09.2019 року станом на 20.09.2024 року (а.с.13-30). 20.09.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-24/24 (а.с.40-45), згідно умов якого АТ «ОТП Банк» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 2026184613_CARD від 21.09.2019 року, про що свідчить витяг з Реєстру боржників №2 (а.с.46, 54), який є Додатком №1 до Договору факторингу № 01.02-24/24 від 20.09.2024 року та в якому під № 13447 містяться відомості про кредитний договір № 2026184613_CARD від 21.09.2019 року із боржником [PERSON] у розмірі 69287,71 грн. Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2026184613_CARD від 21.09.2019 року, а також враховуючи те, що відповідач не надала відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів АТ «ОТП БАНК» від 22.05.2025 року № 458 (а.с.1).

Outcome: approved