Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій зазначив, що [INFO] померла його матір - [PERSON] . За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном і на випадок смерті 01.10.1998 року склала заповіт, посвідчений головою Ценявської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрований в реєстрі за № 20, згідно якого [PERSON] заповіла заявнику все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належали на день смерті і на що вона за законом мала право. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі і на належній їй житловий будинок [ADDRESS] . У зв`язку з такими обставинами, заявник вирішив оформити спадщину після смерті матері та звернувся в нотаріальну контору. Однак, нотаріус, переглянувши документи, виявив, що при видачі свідоцтвана право особистої власності на жилий будинок від 27 жовтня 1987 року, по батькові помилково було записано як " [PERSON] " а не " [PERSON] ", як воно є насправді. У зв`язку із допущеною опискою заявник не взмозі зареєструвати право власності. Заявник зазначає, що вказана помилка в написанні по батькові у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 27 жовтня 1987 року, виникла внаслідок неуважності працівників органу, що видав документ. Тому заявник просить встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності від 27 жовтня 1987 року (видане на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів №220 від 14 жовтня 1987 року, записане в реєстрову книгу за реєстровим №50) на жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , виданий на ім`я " [PERSON] " стосується [PERSON] . Ухвалою від 21 липня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні. Заявник у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд заяву задовольнити, дану справу розглянути за відсутності заявнка. Представник заінтересованої особи Отинійської селищної ради в судове заідання також не з`явився, подав до суду клопотання, в якому вимоги у вказаній справи визнає в повному обсязі та пероти їх задоволення не заперечує. Просить, розглянути справу за наявними в ній матеріалами, без представника Отинійської селищної ради. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначено: [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане повторно (а.с.19). 20 жовтня 1938 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №11. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище: [PERSON] , що підтверджєуться копією свідоцтва про кладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.20) Як слідує із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 27 жовтня 1987 року, на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів №220 від 14 жовтня 1987 року, в цілому жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудам, який розташовани в [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності колгоспому двору, головою якого є [PERSON] (а.с.11). Згідно копії заповіту, посвідченого 01 жовтня 1998 року головою Ценявської сільської Ради Партицькою Оксаною, зареєстрованого в реєстрі за №20, [PERSON] , на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воо не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті на що вона за законом матиме прав заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, про що в книзу реєстрації актів про смерть зроблено запис №29, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки №168 від 11.06.2025 р. видана Ліснохлібичинським старостинським округом Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] . Тип двору - колгоспний. Станом на 01.07.1990 року у вказаному житловому будинку були зареєстровані і проживали [PERSON] . На день смерті [PERSON] в житловому будинку були зареєстровані та проживали: син [PERSON] . Заповіт від імені померлої [PERSON] посвідчувався у Ценявській сільській раді 01 жовтня 1998 року, за реєстром №20, який не змінювався і не скасовувався (а.с.22). Відповідно до довідки №178 від 19.06.2025 р. видана Ліснохлібичинським старостинським округом Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] (яка вказана в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, видане 27 жовтня 1987 року за номером №50) була одна і та сама особа (а.с.23). Як слідує із довідки №179 від 19.05.2025 р. видана Ліснохлібичинським старостинським округом Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, станом на 1993 рік, згідно погосподарської книги №18 за 1991-1995 рік за господарством по [ADDRESS] , числиться земельна ділянка загальною площею 0,50 га, яка була в користуванні [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.24). Заявник звернувся до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено, так як у доданх до заяви документах є невідповідність та розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть - [PERSON] , у заповіті - [PERSON] , а у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок - [PERSON] , що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.25). Проте така розбіжність є наслідком помилки, допущеної при оформленні документів. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що з огляду на наведені письмові докази, які вказують, що у правовстановлюючому документі на житло та в інших документах наявних у справі мова йде про одну і ту ж особу виходячи з кола її родичів, дати народження та місця проживання, беручи до уваги заяву заінтересованої особи, яка не заперечує вимог заявниці, та виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, суд вважає за можливе дану заяву задовольнити.

Outcome: approved