Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У квітні 2025 року представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] свого часу звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку. 08.04.2024 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101712585049088, щодо надання останній кредиту в розмірі 10\~000.00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 07.04.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим, станом на 09.04.2025 року має заборгованість в розмірі 16\~391,68 грн., яка складається з: 9\~840,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5\~960,76 грн. - заборгованість за відсотками; 589,99 грн. заборгованість за пенею. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подали відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.11.2021 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, шляхом підписання власноручним підписом Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» було підписано [PERSON] 08.04.2024 року за допомогою електронного підпису відкритого ключа. 08.04.2024 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 10\~000,00 грн., строком на 36 місяців з процентною ставкою 75% на рік, що підтверджується заявою про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101712585049088. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 09.04.2025 року у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 16\~391,68 грн., з яких: 9\~840,93 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5\~960,76 грн. заборгованість за відсотками; 589,99 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~суд визнає\~їх належними,\~допустимими,\~достовірними,\~а позов\~таким,\~що підлягає\~задоволенню,\~оскільки достовірно встановлено, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved