Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 25.04.2023 року о 10 год. 37 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Jeep», д/н [NUMBER] по вул. Грушевського, біля Нової пошти, відділення 126, під час заїзду на місце стоянки, рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення із автомобілем марки «Toyota», д/н [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. В результаті\~зазначеної дорожньо\~ транспортної\~пригоди було\~пошкоджено автомобіль\~марки «Toyota»,\~д/н\~ [NUMBER] ,\~яким керувала\~ [PERSON] ,\~та власником\~якого є\~ТОВ «Мібе\~Україна». Даний автомобіль був застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Уніка» на підставі Договору добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО Corporate» № 030536/4100/0000051 від 11.08.2022 року. Вартість матеріального збитку даного автомобіля становила 27542,35 грн. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на виконання умов вказаного вище договору в розмірі 27542,35 грн. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки «Jeep», д/н [NUMBER] була застрахована у АТ «СГ «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 209507147. У визначений в ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату суми страхового відшкодування. Так, за вирахуванням зносу, АТ «СГ «ТАС» виплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 18741,37 грн. Проте, сплаченого страхового відшкодування фактично не вистачає для покриття в повному обсязі виплаченого страхового відшкодування ПАТ «СК «Уніка». Таким чином, відповідач [PERSON] , повинен відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди (27542,35 грн.) та страховою виплатою (18741,37 грн.), що складає 8800,98 грн. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 8800,98 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача ПАТ «СК «Уніка» - Сечко С.В. в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України (sv.od.court.gov.ua). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. По справі встановлено, що 25.04.2023 року о 10 год. 37 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Jeep», д/н [NUMBER] по вул. Грушевського, біля Нової пошти, відділення 126, під час заїзду на місце стоянки, рухаючись заднім ходом, допустив зіткнення із автомобілем марки «Toyota», д/н [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією електронного європротоколу від 25.04.2023 року. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Toyota», д/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та власником якого є ТОВ «Мібе Україна», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] від 02.08.2018 року. Даний автомобіль був застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Мібе Україна» на підставі Договору добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО Corporate» № 030536/4100/0000051 від 11.08.2022 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. З наявної в матеріалах справи копії Заяви № 10088165690 про подію з ознаками страхового випадку згідно Договору каско № 030536/4100/0000051/1 від 27.04.2023 року вбачається, що потерпілий, з метою відшкодування заподіяної шкоди звернувся до ПАТ «СК «Уніка» із відповідною заявою. В матеріалах справи наявний Рахунок на оплату № 3492 від 08.05.2023 року з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota», д/н [NUMBER] становила 27542,35 грн. Вартість матеріального збитку даного автомобіля становила 27542,35 грн. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на виконання умов вказаного вище договору в розмірі 27542,35 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Платіжним дорученням № 089106 від 15.05.2023 року. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки «Jeep», д/н [NUMBER] була застрахована у АТ «СГ «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № 209507147. У визначений в ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату суми сплаченого страхового відшкодування. Так, за вирахуванням зносу, АТ «СГ «ТАС» виплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 18741,37 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Платіжного доручення № 340807 від 02.06.2023 року. Проте, сплаченого страхового відшкодування фактично не вистачає для покриття в повному обсязі виплаченого страхового відшкодування ПАТ «СК «Уніка». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», що також кореспондується із приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що вартість матеріального збитку автомобіля марки «Toyota», д/н [NUMBER] становила 27542,35 грн., а сума страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС» склала 18741,37 грн. в межах ліміту відповідальності страховика, суд доходить висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 8800,98 грн. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволення позовних вимог та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved