Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" (далі - ТОВ «ФК "Кредит-Капітал") звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8709000 від 29 жовтня 2022 року в розмірі 27\~671,22 грн та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8709000, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 9000,00 грн, який мав повернути 11 лютого 2023 року. У цей же строк позичальник зобов`язався сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію. Кредитний договір підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 27 лютого 2023 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 91-МЛ, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит № 8709000 від 29 жовтня 2022 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, заборгованість складає 27\~671,22 грн, з яких: 7740,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 19\~481,22 грн - прострочена заборгованість за процентами, 450,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Усенко М. І. у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету, відзив на позов не подав, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень статті 223 частини 4, статей 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 статті 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 29 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 8709000. Згідно з умовами договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 9000,00 грн строком на 105 днів до 11 лютого 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,10 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та 3 % - протягом поточного періоду. Також [PERSON] зобов`язався сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 450 грн, яка нараховується за ставкою 5 % від суми кредиту одноразово (пункти 1.2.-1.5. договору). За змістом пункту 2.1. цього договору кредитні кошти надаються позичальнику ляхом переказу на картковий рахунок. Кредитний договір підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало відповідачу кредитні кошті, однак позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув у визначений строк отримані в борг грошові кошти, не сплатив проценти та комісію. Заборгованість відповідача за кредитним договором складає 27\~671,22 грн, з яких: 7740,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 19\~481,22 грн - прострочена заборгованість за процентами, 450,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Зазначені обставини підтверджуються договором про споживчий кредит № 8709000 від 29 жовтня 2022 року, графіком платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту № 8709000, довідкою про ідентифікацію, анкетою-заявою на кредит № 8709000, платіжним дорученням № 85804077 від 29 жовтня 2022 року, відомістю про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 8709000, випискою з особового рахунка за кредитним договором № 8709000 від 29 жовтня 2022 року. 27 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 91-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило новому кредитору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а новий кредитор прийняв належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 91-МЛ від 27 лютого 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 8709000 від 29 жовтня 2022 року у сумі 27\~671,22 грн, з яких: 7740,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 19\~481,22 грн - прострочена заборгованість за процентами, 450,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). На підставі частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). У наданих позивачем документах міститься відмітка про те, що підпис позичальника накладений в електронному вигляді шляхом одноразового ідентифікатора. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону). Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Встановлено, що відповідно до договору факторингу № 91-МЛ від 27 лютого 2023 року оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 27 лютого 2023 року за договором факторингу № 91-МЛ від 27 лютого 2023 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 27\~671,22 грн. Таким чином, позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги відбувся належним чином. Доведеною є обставина отримання [PERSON] грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, взяті на себе зобов`язання останній не виконав у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернув, комісію не сплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 2\~422 грн 40 коп. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з частиною 3\~статті 133 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підставі частин 1-6\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено. Судом встановлено, що 06 травня 2025 року між позивачем та АО «Апологет» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0605. Предметом вказаного договору є надання правової допомоги та інших послуг, необхідних для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта. Згідно з актом № 209 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 20 травня 2025 року та детальним описом наданих послуг до даного акту за договором № 0605 від 06 травня 2025 року сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з [PERSON] на загальну суму 7000,00 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved