Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (далі - ТОВ «Теплопостачсервіс») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , у якому відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 05 серпня 2020 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] було укладено договір № 9/3/116 про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором. Позивач зазначає, що відповідач систематично не виконує свої зобов`язання за договором щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з вересня 2020 року по лютий 2025 року в розмірі 39 224,45 грн, заборгованість з постачання гарячої води за період з вересня 2020 року по лютий 2025 року в розмірі 33 739,60 грн та заборгованість з абонентського обслуговування з березня 2022 року по лютий 2025 року в розмірі 1 807,80 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачами оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, на підставі статті 625 ЦК України, позивачем нараховано 3% річних на суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 197,63 грн, на послуги з постачання гарячої води у розмірі 1 462,81 грн та інфляційні втрати на суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1 246,66 грн та на послуги з постачання гарячої води у розмірі 7 319,53 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище заборгованість та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 28 травня 2025 року судом було повторно надіслано ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відзив до суду відповідач не надіслала. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата формування виписки 24 квітня 2024 року. ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на кватиру, яке зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 41914 від 02 березня 2001 року. Також [PERSON] з 18 вересня 2001 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що встановлено з відповіді № 1282341 від 10 квітня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. 05 серпня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 9/3/116. Однак всупереч вказаному договору, відповідач не належно виконує свої зобов`язання по оплаті спожитих житлово-комунальних послуг. Отже, відповідач є споживачем житло-комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які надаються позивачем. Відповідач з моменту отримання житла у власність є споживачем комунальних послуг з гарячого водопостачання та центрального опалення, від вказаних послуг не відмовлялася. Відомості про те, що відповідач не споживає надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання або відмовилася від даних послуг не надано. Згідно з розрахунками ТОВ «Теплопостачсервіс» за адресою: [ADDRESS] , за період з вересня 2020 року по лютий 2025 року обліковується заборгованість за послуги постачання теплової енергії в розмірі 39 224,45 грн та заборгованість з постачання гарячої води у розмірі 33 739,60 грн. Крім того, відповідно до умов публічного договору приєднання про надання послуг з постачання гарячої води та публічного договору приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії, розміщених на сайті позивача, з 22 лютого 2022 року плата виконавця послуг включає, в тому числі, плату за абонентське обслуговування, розмір якої визначається виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» від 21 серпня 2019 року № 808. За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за абонентське обслуговування за період з березня 2022 року по лютий 2025 року становить 1807,80 грн. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до споживачів житлово-комунальних послуг відносяться індивідуальний та колективний споживачі. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленні відповідними договорами (пункт 1 та пункт 5 частина 2 статті 7 Закону), а обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов їх виконання згідно типовим договором ( пункт 1, пункт 2 частини другої статті 8 Закону). Згідно статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 156, 162 Житлового кодексу України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначає, що він надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи позивачем надана копія договору № 9/3/116 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 05 серпня 2020 року та копія свідоцтва про право власності на квартиру від 27 лютого 2001 року серія [NUMBER] . Судом установлено, що відповідач споживала послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за вказаною вище адресою, жодних заяв про відмову від надання зазначених послуг та договору матеріали справи не містять. Разом з тим, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг, з огляду на що в нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача склала за надані послуги з постачання теплової енергії за період з вересня 2020 року по лютий 2025 року в розмірі 39 224,45 грн, за надані послуги з постачання гарячої води за період з вересня 2020 року по лютий 2025 року в розмірі 33 739,60 грн. Крім того, відповідно до умов публічного договору приєднання про надання послуг з постачання гарячої води та публічного договору приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії, розміщених на сайті позивача, з 22 лютого 2022 року плата виконавця послуг включає, в тому числі, плату за абонентське обслуговування, розмір якої визначається виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлено граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» від 21 серпня 2019 року №808. За розрахунком позивача заборгованість за абонентське обслуговування з березня 2022 року по лютий 2025 року склала 1 807,80 грн. Згідно із частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 70-80 ЦПК України. Відповідач не надала докази належної оплати комунальних послуг або контррозрахунок заборгованості та не спростувала вимоги позивача. Таким чином, під час дослідження наданого позивачем розрахунків суд дійшов висновку про те, що зазначені розрахунки зроблено правильно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язку, а тому позов ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води оплату підлягає до задоволення. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем щодо нарахування інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1 246,66 грн та на послуги з постачання гарячої води у розмірі 7 319,53 грн та 3% річних на суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 197,63 грн, на послуги з постачання гарячої води у розмірі 1 462,81 грн. Суд звертає увагу на те, що відповідачем даний розрахунок не спростовано, та не доведено належне виконання своїх зобов`язань щодо внесення плати за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Окрім того, згідно розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційні витрати позивачем не нараховувалися на суму заборгованості, починаючи з 24 лютого 2022 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Крім того, будь-яких клопотань в частині застосування до позовних вимог строків позовної давності зі сторони відповідача до суду не надходило. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем ПАТ«ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» були понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн, які документально підтверджені та підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved