Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на обліку служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, мати якої [PERSON] ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання відносно малолітньої дитини, а відомості про батька малолітньої [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З огляду на зазначене, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , та передати її до відділу «Служби у справах дітей» Новослобідської сільської ради для подальшого влаштування в сімейні форми виховання, а також стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9-10). Адміністрація спеціалізованої школи № 131, де навчається малолітня [PERSON] неодноразово зверталась до служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з повідомленням про те, що [PERSON] - мати учениці [PERSON] , постійно знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, не займається вихованням дитини та те, що дитина проживає в неналежних умовах (а.с.11, 22). Відповідно до акта проведення оцінки рівня безпеки дитини від 15 травня 2024 року, за місцем проживання дитини по [ADDRESS] встановлено, що у квартирі антисанітарні умови, розкидані речі, не було приготовлено їжі, продукти харчування були в мінімальній кількості. [PERSON] була неохайна, у волоссі знайдено педикульоз, дитина тривалий час не відвідувала заняття в школі (а.с. 13-15). Через те, що [PERSON] мати дитини, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, а саме вживає алкогольні напої, ніде не працює, не піклується належним чином про дитину, [PERSON] неодноразово було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей та сім`ї м.Києва (а.с.12, 21). Згідно з характеристикою № 069011-157 від 3 серпня 2023 року Центру соціально- психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей та сім`ї м.Києва, [PERSON] характеризується добре, після проведеної роботи вихователем та психологом дівчинка добре взаємодіє з дорослими та дітьми, активна та прагне до пізнання, приймає участь у всіх ініціативах Центру. За весь час перебування дитини у Центрі, мати не відвідувала та не проявляла ініціативу щодо організації зустрічей та дзвінків з дівчинкою (а.с.17). Згідно з характеристикою спеціалізованої школи №131 м.Києва, [PERSON] характеризується добре, має середній рівень знань з навчальних предметів, на зауваження вчителя реагує адекватно. На перервах дівчинка спокійно грається з однокласниками, не конфліктує. Мати дитини підтримує контакт з класоводом по телефону (а.с.23). Актами обстеження умов проживання від 12 травня 2023 року, 6 липня 2023 року, 15 травня 2025 року спеціалістами управління соціального захисту населення спільно з представником центру соціальної служби та представником Центру у справах сім`ї та жінок «Родинний дім» було відвідано місце проживання дитини по [ADDRESS] . Під час відвідування вищевказаної адреси спеціалістів до квартири не допустили. Через відкриті двері було видно, що в квартирі розкидані речі, перевернуті меблі (а.с.30-32). Згідно з висновком Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації вважається за доцільне позбавлення прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] (а.с.39-41). Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як передбачено ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень ст. 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18 (провадження № 61-21461св19), від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20 (провадження № 61-6807св21). Відповідно до положень ч.1\~ст.170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з пунктами 2-5 частини першої\~ст.164 СК України\~мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~судом батьківських\~прав,\~якщо вона,\~він:\~ухиляються від\~виконання своїх\~обов`язків\~щодо виховання\~дитини та/або\~забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно з положеннями ч.3\~ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ст.5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі досліджених судом доказів суд приходить до переконання про те, що [PERSON] \~ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини\~- [PERSON] , а тому суд приходить до висновку про доцільність відібрання дитини\~від\~ [PERSON] \~без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дитини матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для її відібрання. При цьому відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та покласти на службу у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації та відділ «Служба у справах дітей» Новослобідської сільської ради обов`язок вести контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, частиною 4\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» \~також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з ч.4\~ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, оскільки відповідач не надає своїй дитині необхідної матеріальної допомоги, хоча є працездатною особою, суд вважає необхідним\~ стягнути з неї аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В силу ст.141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача\~на користь держави судовий збір в сумі 2422\~грн.\~40\~коп.,\~від сплати якого позивач був звільнений.

Outcome: partial