Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У лютому 2023 року до суду звернувся [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 04 вересня 2019 року між [PERSON] та АТT КБ «ПриватБанк» укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви, згідно якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 180 000 грн. Згідно виписки про рух коштів, Банком за період з 04 вересня 2019 року по 01 липня 2021 року списано грошових коштів з карткового рахунку Позивача в рахунок погашення процентів, комісій та неустойки (пені та штрафу) на загальну суму 136201,44 грн. Також, згідно виписки про рух коштів, Банком за період з 15 липня 2008 року по 19 липня 2021 року списано грошових коштів з карткового рахунку Позивача, котрий відкрито відповідно договору банківського обслуговування від 15 липня 2008 року, в рахунок погашення процентів, комісій та неустойки (пені та штрафу) на загальну суму 116 806,29 гри. Позивач вважає, що кошти списані з його рахунку неправомірно, без розпорядження власника карткового рахунку, та є безпідставно набутим майном. 18 травня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що [PERSON] був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, всі нарахування за кредитним договором є правомірними, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «Комерційний банк «Приватбанк» з ціллю отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної цілі відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 15 липня 2008 року та отримав кредитний ліміт у розмірі до 25000 грн. Відповідно до виписки за договором №б/н за період з 08 липня 2008 року по 26 жовтня 2022 року з карткових рахунків позивача проводились списання процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим збільшувалася сума кредитних коштів (ліміту). [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 04 вересня 2019 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 180000 грн. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 180000 грн. Відповідно до виписки за договором №б/н за період з 04 вересня 2019 року по 06 липня 2021 року з карткових рахунків проводились списання процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим збільшувалася сума кредитних коштів (ліміту). Зі змісту паспорту споживчого кредиту підписаного відповідачем 04 вересня 2019 року встановлено, що інформація зазначена в ньому зберігає чинність та є актуальною до 19 вересня 2019 року. Зі змісту паспорту споживчого кредиту підписаного відповідачем 27 вересня 2019 року встановлено, що інформація зазначена в ньому зберігає чинність та є актуальною до 12 жовтня 2019 року. (а.с. 141-142) Позивачем також надана до суду копія анкети-заяви від 03 липня 2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що засвідчив (ла), що «Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтверджую факт отримання мною інформації про умови кредитування в ПриватБанку.». При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять підтверджень, що з якими саме Тарифами та Умовами та Правилами надання банківських послуг ознайомився і погодився позивач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання позивачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року по справі №175/2871/21 стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №б/н від 04 вересня 2019 року в розмірі 179566,49 грн. Постанова набрала законної сили 26 жовтня 2022 року. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року по справі №175/3316/22 стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № б/н від 15 липня 2008 року в розмірі 23 629,28 грн. Рішення набрало законної сили 06 березня 2023 року. Як вказує позивач, оскільки відповідачем безпідставно списувалися грошові кошти з карткових рахунків позивача, останній змушений був звернутися до суду для захисту своїх прав. Відповідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У частині 2 статті 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За загальним правилом відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 та 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Суд звертає увагу, що в переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Судом було встановлено, що відповідач був ознайомлений з відсотковою ставкою яка містяться в паспорті споживчого кредиту підписаного відповідачем 04 вересня 2019 року, яка була актуальною до 19 вересня 2019 року. Таким чином, суд вважає що нарахування відсотків за період з 04 вересня 2019 року по 19 вересня 2019 року є правомірними. Згідно виписки по картковому рахунку відповідача за період з 04 вересня 2019 року по 19 вересня 2019 року були нараховані відсотки у розмірі 884,55 грн. 15 липня 2008 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» та отримав кредитний ліміт у розмірі до 25000 грн. При цьому в зазначеній анкеті-заяві відсоткова ставка не зазначена. Таким чином, нарахування відсотків за кредитним договором №б/н від 15 липня 2008 року є неправомірними та підлягають стягненню з відповідача. Зі змісту виписки з карткового рахунку вбачається, що позивач користувався кредитними коштами наданими банком та періодично погашав наявну заборгованість. Отже, суд зазначає, що з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті грошові кошти за договором №б/н від 04 вересня 2019 року у розмірі 105089,09 грн. - «списання відсотків за використання кредитного ліміту», 8400 грн. - «комісія за обслуговування картки», 14234,15 грн. - «Автоматичне погашення простроченої заборгованості», а всього 127723,24 грн. В іншій частині позовних щодо стягнення грошових коштів за договором №б/н від 04 вересня 2019 року, суд вважає за необхідне відмовити. Стосовно позовних вимог про стягнення грошових коштів за договором №б/н від 15 липня 2008 року, суд зазначає наступне. Існують всі підстави для застосування строків позовної давності з огляду на їх пропуск позивачем. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Обчислення позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що кредитний договір №б/н було укладено 15 липня 2008 року, то

Outcome: partial