Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до Чернівецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в\~судове засідання\~не з`явився,\~представником позивача\~Мосійчуке А.І.,\~скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» скеровано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені в позові, підтримує та просить їх задоволити. Як вбачається із відповіді позивача на відзив відповідача, кредитний договір з [PERSON] було укладено в тридцятиденний строк з дня набрання чинності Законом України ««Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»,\~а саме\~ 04.01.2024,\~що свідчить\~про те,\~що позивачем\~не допущено\~порушень вимог\~чинного законодавства,\~оскільки,\~Частиною 17\~Розділу 4\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» встановлено,\~що тимчасово,\~протягом 240 днів з\~дня набрання\~чинності Законом\~України "Про\~внесення змін\~до деяких законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових послуг",\~установлено,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки не\~може перевищувати:\~протягом перших\~120\~днів -\~2,5\~%;\~протягом наступних 120 днів - 1,5%. Представником відповідача\~ адвокатом\~Чернілевською Р.В.\~скориставшись своїм\~правом,\~передбаченим ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~через електронний\~кабінет підсистеми\~«Електронний суд»\~скеровано до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи у\~його відсутність.\~Як вбачається\~із відзиву\~на позовну\~заяву,\~відповідачем не\~визнається розмір\~заборгованості за\~відсотками за\~користування кредитом,\~вказавши на\~те,\~що 24.12.2023\~набув чинності\~Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг»,\~яким внесено\~зміни в\~тому числі\~і до\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування».\~Відповідно до\~ч.5\~ст.8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний\~розмір денної\~процентної ставки\~не може\~перевищувати 1%.\~При цьому,\~було визначено\~певний перехідний\~період,\~який стосується\~договорів,\~які були-укладені\~до набрання\~чинності Законом\~України "Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг"\~та строк\~дії яких\~було продовжено після набрання чинності вказаним Законом, за яким до 22 квітня 2024 максимальний розмір денної процентної ставки становить 2,5 -%, з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року 1%. А тому відповідач (його представник) вважає, що з 10.01.2024 по 29.10.2024 відсотки мають нараховуватися наступним чином: 18000,00 грн*1% на день*294 дні = 52920,00 грн. Загальна сума заборгованості за користування кредитом з врахуванням умови договору про строк його дії та відсоткову ставку, на думку відповідача (його представника), становить 18000,00 грн. тіла кредиту та 225,00 грн. +52920,00 грн. = 53145,00 грн. відсотків за користуванням кредитом, що в сукупності становить 71145,00 грн. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №1326-1924 (договір про відкриття кредитної лінії). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Вебсайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://credоs.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зі змісту Кредитного договору вбачається, що він разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав іобов`язків та оформлена в електроннійформі. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, згідно довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором №1326-1924 від 04.01.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LidPay від 02.12.2019, видало відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті (а.с. 41). Відповідач [PERSON] в порушення умов Кредитного договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, кредитні кошти не повернув, станом на 02.01.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором №1326-1924 від 04.01.2024 становить 140812,50 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 18000,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 122812,50 грн., що підтверджується довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Разом з тим, кредитодавцем застосовано до відповідача, як позичальника, Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», зокрема, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 50812 грн. 50 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 48000 грн. 00 коп., тому просить стягнути із відповідача кредитну заборгованість в розмірі 90000 грн. 00 коп. Враховуючи вище зазначене, позивач просить стягнути із відповідача не повну суму заборгованості за кредитним догоаором, а лише її частину, зокрема: прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 18000 грн. 00 коп. та прострочену заборгованість за нарахованими відсотками ив розмірі 72000 грн. 00 коп. Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання ухвали Чернівецького районного суду вінницької області від 10.07.2025 щодо витребування доказів надано виписки з банківського рахунку [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та підтверджено те, що на ім`я відповідача [PERSON] АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було емітовано картку № [NUMBER] . Виписками про рух коштів по вище вказаній картці, яку було емітовано на ім`я [PERSON] , підтверджено надходження коштів 04.01.2024 у сумі 15000, 00 грн. та 09.01.2024 в сумі 3000,00 грн. (а.с. 180, 181, 182). Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. (п.п. 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С1155 , для підписання Кредитного договору 1326-1924 від 04.01.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. На офіційному вебсайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://credоs.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на вебсайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Кредитний договір №1326-1924 від 04.01.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`зується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення ним заборгованості за Кредитним договором, та не спростовано розміру заборгованості. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16-ц. Також відповідачим не надано доказів на підтвердження належного виконання умов договору. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №1326-1924 від 04.01.2024 на загальну суму 90000,00 грн. При цьому суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що товариством з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс» неправильно нараховано відсотки за користування кредитним коштами, без врахування положень ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з огляду на наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 (який набув чинності 24.12.2023) доповнено статтю 8 Закону Укроаїни «Про споживче кредитування», а саме частинами 4, 5 та 6 якими введено денну процентну ставку. Так, денна процентна ставка це розрахунковий показник, що обчислюється відповідно до законодавчо визначеної формули, а саме ч.4 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування", яка дозволяє оцінити загальні витрати споживача за кредитом у прив`язці до строку його дії: ДПС = (ЗВСК/ЗРЮЛ / 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Отож, поняття "денна процентна ставка" та "процентна ставка, встановлена договором, яка нараховується на залишок неповерненої суми кредиту", мають різну правову природу та зміст, та не є тотожними. Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка є репрезентативним\~показником для\~обрахунку витрат\~споживача і\~базується на\~припущенні,\~що Договір\~залишатиметься дійсним\~протягом погодженого\~строку,\~а Кредитодавець\~і Позичальник\~виконають свої\~обов`язки\~належним чином\~на умовах та у строки, визначені в Договорі, процентна ставка, яка встановлена договором та нараховується на залишок не поверненої суми це ж конкретна умова договору, яка регулює порядок фактичного нарахування процентів на суму кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Таким чином, денна процентна ставка є розрахунковим показником, який враховує сукупність витрат споживача за весь строк користування ткредитом, і не є окремим нарахуванням, яке здійснюється щоденно. З метою\~забезпечення дотримання\~фінансовими установами\~вимог Закону України "Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг"\~від 22.11.2023\~№ 3498- IX\~Національним банком\~України надано\~додаткові розселення\~від 19.02.2024\~щодо виконання\~окремих вимог\~Закону №\~3498-ІХ,\~а саме щодо максимального розміру денної процентної ставки. Пунктами 8 та 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі по споживчий кредит зазначається: процентна ставка\~за кредитом,\~її тип\~(фіксована\~чи змінювана),\~порядок її\~обчислення,\~у тому\~числі порядок\~зміни,\~та сплати\~процентів;\~денна процента\~ставка,\~її розрахунок\~та загальні\~витрати за\~споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Отож,\~за договорами\~про споживчий\~кредит,\~денна процентна\~ставка повинна розраховуватися\~саме на\~дату укладення\~договору про\~споживчий кредит з\~урахуванням законодавчих\~обмежень,\~встановлених на\~дату укладання такого\~договору. Частиною 17\~Розділу 4\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» встановлено,\~що тимчасово,\~протягом 240 днів з\~дня набрання\~чинності Законом\~України "Про\~внесення змін\~до деяких законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових послуг",\~установлено,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки не\~може перевищувати:\~протягом перших\~120\~днів -\~2,5\~%;\~протягом наступних 120 днів - 1,5%. Таким чином, станом на 04.01.2024, тобто, на день укладення кредитного договору №1326-1924) законодавчо встановлено максимальний розмір денної процентної ставка 2,50%. У кредитному\~договорі №\~1326-1924\~від 04.01.2024\~відсутня інформація\~щодо зазначення денної процентної ставки, оскільки відповідно до перехідних положень вищенаведеного закону про зміну денної процентної ставки зазначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Таким чином чинним законодавством було надано час для приведення своєї діяльності та документів у відповідність до чинного законодавства, тобто, до 23.01.2024 включно. Договір з відповідачем було укладено в тридцятиденний строк з дні набрання чинності Законом, а саме 04.01.2024, що свідчить про те, що позивачем не допущено порушень вимог чинного законодавства. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення його в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривні 00 копійок. Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення юридичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру становить не менше 3028 гривень та не більше 1059800 гривень. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду 23.09.2024, судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок, про що свідчить платіжна інструкція №45288 від 20.01.2025 (а.с.10), оскільки, позовну заяву подано ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому позивачем сплачено судовий збір у відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті ; Закону України «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімумум для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та розраховано з урахуванням положень ч.3 ст.4 вище вказаного Закону, тобто із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8 (3028,00 грн. х 0,8=2422,40 грн.). Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору. На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551,611, 614, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved