Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

25 березня 2025 року позивач, через підсистему «Електронний суд», звернувся до суду з даним позовом, пред`явленим до [PERSON] , з вимогами про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування, з підстав того, що 12.11.2023 з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel» з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Ford» з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , обставини чого встановлені постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 02.01.2024 позивач на підставі заяви потерпілої особи, звіту № 121123 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого внаслідок нанесення пошкоджень автомобілю Ford С-Мах, наказу № 4.1/22699 від 22.12.2023 та довідки № 1 від 21.12.2023, здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Ford С-Мах» з номерним знаком [NUMBER] , [PERSON] в сумі 14 272,46 грн. Також позивачем сплачено 1\~450 грн витрат на послуги аварійного комісара. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після здійснення регламентної виплати, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в сумі 15 722,46 грн (з урахуванням витрат на послуги аварійного комісара), а також судові витрати по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2025, цивільну справу №203/2003/25, провадження №2/0203/1340/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 27.03.2025. Згідно ч. 8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, через підсистему «Електронний суд» 02.04.2025 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] , за результатами якого отримано відповідь №1257810 від 02.04.2025, що за вказаними параметрами особу не знайдено. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 02.04.2025 зроблено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради стосовно реєстрації місця проживання відповідачів. 24.04.2025 на адресу суду надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради за вих.№02.3-25/972 від 14.04.2025, відповідно до якого, згідно реєстру територіальної громади м. Дніпра [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 22.11.2005 по теперішній час, яка відповідає адресі, зазначеній у позовній заяві. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, 27.06.2025, 29.07.2025 та 13.08.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника за довіреністю Сечка С.В. надійшли заяви про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача М(Т)СБУ, в яких він також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання не з`явився, та, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди представника позивача, за правилами ст. ст. 280, 287, 288\~ЦПК України справа розглянута в заочному порядку, про що постановлено протокольну ухвалу. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] 12 листопада 2023 року о 20 год. 25 хв., в м. Дніпрі, по пр. О.Поля, у дворі буд. 17, під`їзд №2, керував автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований ліворуч автомобіль Ford, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . ПРи ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водія [PERSON] було порушено п.п.10.9, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини встановлені та підтверджуються постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 у справі №203/7013/23, що набрала законної сили 09.12.2023, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, з урахуванням ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17\~000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 28.11.2023 має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Власником пошкодженого у ДТП автомобіля «Ford С-Мах» з номерним знаком [NUMBER] , є [PERSON] . Вказаний транспортний засіб був забезпечений та цивільно-правова відповідальність власника [PERSON] була застрахована у відповідності до Полісу №ЕР-217456792, діючим на момент дорожньо-транспортної пригоди, натомість цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Opel» з номерним знаком [NUMBER] , на час вчинення дорожньо-транспортної-пригоди застрахована не була. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Ford С-Мах» з номерним знаком [NUMBER] , внаслідок ДТП, позивач у визначений законом строк надав відповідне доручення суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] для врегулювання випадку та виконання робіт. Згідно звіту № 121123 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 12.11.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ford С-Мах» з номерним знаком [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 14 272,46 грн без ПДВ. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Судом встановлено, що потерпілий [PERSON] , як власник транспортного засобу, що потрапив у ДТП, відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 зазначеного вище Закону 13.11.2023 повідомив позивача про ДТП та подав заяву на виплату страхового відшкодування. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 4.1/22699 від 22.12.2023 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» [PERSON] визначено до сплати 14 272,46 грн. Згідно платіжної інструкції № 14 від 02.01.2024 МТСБУ потерпілій стороні [PERSON] відшкодовано збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі14\~272,46 грн. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах регламентної виплати в розмірі 14 272,46 грн, перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України мав до відповідача, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Витрати по оплаті послуг аварійного комісара в сумі 1\~450,00 грн підтверджуються наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №979403 від 19.12.2023. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 грн (позов поданий через електронний суд). На підставі викладеного,

Outcome: approved