Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,728 га, що знаходиться на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 839268 від 26.04.2001 та житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право особистої власності від 10.11.1989. За життя [PERSON] 10.04.2002 склав заповіт, де все майно заповів позивачці. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,805 га, що знаходиться на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 839269 від 26.04.2001. За життя [PERSON] 10.04.2002 склала заповіт, де все майно заповіла позивачці. Про складання заповітів [PERSON] та [PERSON] на ім`я [PERSON] знала дочка померлих [PERSON] , яка мала повідомити позивачку про смерть батьків, оскільки вони переїхали проживати до неї, а саме в с. Скобелка Луцького району Волинської області, щоб [PERSON] мала можливість оформити майно згідно з заповітами. Про смерть [PERSON] та [PERSON] позивачка дізналася лише в червні 2024 року. 18.06.2024 позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав і дізналася про те, що була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області. Однак позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину через пропуск строку, визначеного законом для вступу у спадщину. Позивач зазначає, що вказаний строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин через відсутність інформації про смерть спадкодавця. Тому вона у встановлений шестимісячний строк не могла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач просить суд визначити додатковий строк їй для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою від 05.02.2025 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, призначено проведення підготовчого судового засідання 26.02.2025 та задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] , визначено дату наступного судового засідання. 20.03.2025 проведення засідання відкладено на 16.04.2025 у зв`язку з ненадходженням до суду витребуваних документів. [PERSON] у підготовче судове засідання 16.04.2025 не з`явилася, була належно повідомлена про день, час та місце підготовчого судового засідання. Представник позивача\~адвокат Вальчук\~В.А.\~у підготовче\~судове засідання\~не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце підготовчого судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Однак 16.04.2025 подав заяву, у якій просив проводити засідання без участі сторони позивача. Представник відповідача Віньковецької селищної ради Лужняк В.О. у підготовче судове засідання не з`явився, але 12.02.2025 подав письмову заяву, у якій просив справу розглядати без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, була належно повідомлена про день, час та місце його проведення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, була належно повідомлена про день, час та місце його проведення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] \~адвокат Овсієнко Сергій Анатолійович не заперечив проти закриття підготовчого провадження. 16.04.2025 ухвалою суду призначено розгляд справи по суті на 08.05.2025. 08.05.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.06.2025 у зв`язку із необхідністю надання особистих пояснень позивачкою [PERSON] 05.06.2025\~відкладено розгляд\~справи у\~зв`язку із\~неявкою представника\~позивача на 17.07.2025. 17.07.2025 відкладено розгляд справи на 05.08.2025 у зв`язку із клопотанням представника позивача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні 05.08.2025 позов підтримала та просила його задоволити. Пояснила, що оскільки спадкоємці переїхали проживати до с. Скобелка Луцького району Волинської області, то про їх смерть вона не знала, хоча припускала. Також зазначила, що коштів для оформлення спадкових прав у неї не було, тому й зволікала з зверненням до нотаріуса. Представник позивача адвокат Вальчук В.А. підтримав вимоги поданого позову з підстав, наведених у ньому. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] адвокат Овсієнко С.А. у письмових поясненнях, поданих до суду через «Електронний суд» 18.03.2025 зазначає, що позовні вимоги позивача не визнає повністю і вважає, що у задоволенні таких слід відмовити через порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що третя особа [PERSON] визнає лише факт смерті спадкодавців та факт наявності заповітів, а щодо поважності причин пропуску строку заперечує категорично. Також звертає увагу суду, на те, що з моменту смерті спадкодавця до моменту подачі позову пройшло близько дев`яти років. Позивач як підставу для надання додаткового строку зазначає лише необізнаність щодо дати смерті спадкодавців. Водночас з матеріалів справи не зрозуміло коли ж і за яких обставин позивач про це дізнався, разом з тим вбачається, що у червні 2024 року позивач отримала спадкові довідки та зверталась до нотаріуса (відповідно мала і документи щодо смерті з датою смерті). Вказане підтверджує про обізнаність із смертю спадкодавця задовго до червня 2024 року. Також позивач до червня 2024 року мала на руках заповіти. Наявні у справі заповіти містять граматичні помилки та численні виправлення, що не допускається за нормами ЦК України, оскільки такі заповіти є нікчемними. Слід зазначити, що згідно з рішенням Горохівського районого суду № 155/1468/24 [PERSON] встановила факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому позивач протиправно не залучив її до справи у якості відповідача і лише суд своєю ухвалою забезпечив права [PERSON] щодо участі у даній справі. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання. Також вважає, що дана справа не підсудна Віновецькому районному суду Хмельницької області, оскільки позов необхідно було подати до суду за місцем відкриття спадщини, тобто за\~останнім місцем проживання спадкодавця. Представник відповідача Віньковецької селищної ради Лужняк В.О. у судове засідання не з`явився, але надіслав письмову заяву 12.02.2025, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, позов визнав у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] 05.08.2025 не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] 05.08.2025 не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання. Судом встановлено, що [INFO] у віці 73 років помер [PERSON] в с. Скобелка Горохівського району Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2024 (а.п. 11). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 839268 [PERSON] належить право власності на земельну ділянку площею 1,728 га, яка розташована на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.п. 21-26). У свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 10.11.1989 зазначено, що виконком Віньковецької ради народних депутатів засвідчує, що в цілому домоволодіння, яке складається із одного житлового будинку і розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого являється [PERSON] , на праві особистої власності. Домоволодіння в цілому складається із одного житлового будинку. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Віньковецького районної ради народних депутатів № 8 від 18.08.1988 (а.п. 20). Відповідно до довідки Скобелківського старостинського округу Горохівської міської ради Волинської області № 157 від 13.06.2024, яка видана [PERSON] , жительці [ADDRESS] , згідно з записом в погосподарській книзі № 01 за 2006-2010 роки значиться житловий будинок з погосподарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] до дня смерті проживав в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] у Скобелківській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємницями за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] . Інші спадкоємці міській раді не відомі (а.п. 18). Відповідно до заповіту від 10.04.2002, посвідченого виконавчим комітетом Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області 10.04.2002, зареєстрованого за № 16, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все майно де б воно не було із чого б воно не складалося, взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він буде за законом мати право, заповідає [PERSON] (а.п. 13). Згідно із витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76688302 від 19.04.2024 заповіт зареєстрований за № 16 в реєстрі нотаріальних дій, № 40943481 - у спадковому реєстрі, посвідчений Охрімовецько юсільською радою Віньковецького району Хмельницької області 10.04.2002, заповідач - [PERSON] [INFO] (а.п. 14). [INFO] у віці 82 років [PERSON] померла в с. Скобелка Горохівського району Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2024 (а.п. 10). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ № 0138087 від 02 грудня 1996 року\~ [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується довідкою управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 1306/291-24 від 28.05.2024 (а.п. 28). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 839269 [PERSON] належить право власності на земельну ділянку площею 1,805 га, яка розташована на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.п. 29-32). Відповідно до довідки Скобелківського старостинського округу Горохівської міської ради Волинської області № 156 від 13.06.2024, яка видана [PERSON] , жительці [ADDRESS] згідно з записом в погосподарській книзі № 01 за 2016-2023 роки значиться житловий будинок з погосподарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Спадкодавиця [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] одна. Спадкодавиця [PERSON] до дня смерті в юридичному шлюбі не перебувала, чоловік [PERSON] помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] у Скобелківській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємицями за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] . Інші спадкоємці міській раді не відомі (а.п. 17). Відповідно до заповіту від 10.04.2002, посвідченого виконавчим комітетом Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області 10.04.2002, зареєстрованого за № 15, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все майно де б воно не було із чого б воно не складалося, взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона буде за законом мати право, заповідає [PERSON] (а.п. 15). Згідно із витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76688319 від 19.04.2024 зареєстрований заповіт за № 40943343 у спадковому реєстрі, за № 15 в реєстрі нотаріальних дій, посвідчений Охрімовецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області 10.04.2002, заповідач [PERSON] [INFO] (а.п. 16). Згідно із заявою, посвідченою приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Янцаловською В.О. 18.06.2024, [PERSON] [INFO] приймає всю спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.п. 19). Відповідно до даних спадкової справи № 122/2024 до майна померлої [PERSON] третя особа [PERSON] 16 липня 2024 року подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та їй відмовлено у\~видачі свідоцтва\~на право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] \~у зв`язку\~з пропуском\~встановленого строку\~для прийняття\~спадщини,\~що підтверджується\~постановою приватного\~нотаріуса Луцького\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Волошина\~С.А.\~від 16.07.2024\~№ 83/02-31 (а.п. 47-69). Даними спадкової справи № 122/2024 до майна померлої [PERSON] встановлено, що позивачка [PERSON] 30 грудня 2024 року подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. від 30.12.2024 № 146/02-31 (а.п. 47-69). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а.п. 99, 110-111). Відповідно до рішення Горохівського районного суду Волинської області від 28.01.2025 у справі №155/1468/24 за заявою [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: Горохівська міська рада Луцького району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] заяву задоволено та встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . (а.п. 186-188). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є жителькою с. Охрімівці, підтвердила обставини складення заповіту та переїзду спадкодавиці [PERSON] на постійне проживання до дітей в с. Скобелка Луцького району Волинської області. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у\~постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 та інших. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. При цьому головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця. Отже, враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 369/6254/19-ц від 17 грудня 2021 року, в якій досліджував питання визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та зазначив наступне: при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини. Перший період період, визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна у першу чергу стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 зазначила, що суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Отже, зважаючи на викладене, наведені позивачкою та її представником причини, що ускладнювали вчинення [PERSON] дій, спрямованих на прийняття спадщини (відсутність відомостей про смерть спадкодавця та відсутність коштів для оформлення спадщини), не є поважними. Водночас відповідачами у справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц). Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд першої\~інстанції має\~право за\~клопотанням позивача\~до закінчення\~підготовчого провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання залучити\~до участі\~у ній\~співвідповідача. Якщо\~позов подано\~не до\~тієї особи,\~яка повинна\~відповідати за\~позовом,\~суд до\~закінчення підготовчого\~провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання за\~клопотанням позивача\~замінює первісного\~відповідача належним\~відповідачем,\~не закриваючи\~провадження у\~справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ст. 51 ЦПК України). Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (ч. 3 ст. 53 ЦПК України). У разі\~пред`явлення позову\~до частини\~відповідачів,\~суд не\~вправі зі\~своєї ініціативи\~і без\~згоди позивача\~залучати інших\~відповідачів до\~участі у\~справі як\~співвідповідачів та\~зобов`язується вирішити\~справу за\~тим позовом,\~що пред`явлений,\~і відносно\~тих відповідачів,\~які зазначені\~в ньому.\~Якщо позивач\~не заявляє\~клопотання про\~заміну неналежного\~відповідача (або\~залучення інших\~співвідповідачів в\~окремих справах\~згідно специфіки\~спірних правовідносин),\~суд повинен\~відмовляти у\~задоволенні позову.\~Отже,\~визначення відповідачів,\~предмет спору\~та підстави\~позову є\~правом позивача.\~Разом з\~тим установлення\~належності відповідачів\~й обґрунтованості\~позову \~обов`язком суду,\~який виконується\~під час\~розгляду справи(постанова Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі № 296/6156/22). Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 300/808/19, від 07 грудня 2023 року у справі № 363/2300/20, від 13 грудня 2023 року у справі № 753/8710/21). Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як зазначено вище, рішенням Горохівського районного суду Волинської області 28.01.2025 у справі № 155/1468/24 за заявою [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: Горохівська міська рада Луцького району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вказане судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 01.03.2025. З огляду на викладене [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину,\~а тому\~є належним\~відповідачем у\~справі за позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд звертає увагу на те, що підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Віньковецької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] закрито 16 квітня 2025 року. Отже, позивач була наділена процесуальним правом та можливістю відповідно до ст. 51 ЦПК України клопотати про заміну первісного відповідача належним відповідачем (залучення до участі співвідповідача), однак, цього не зробила, що, як зазначено вище, є самостійною підставою для відмови у позові. Щодо твердження\~представника третьої\~особи [PERSON] адвоката Овсієнка Сергія Анатолійовича про непідсудність справи Віновецькому районному суду Хмельницької області. Згідно ч. 1\~ст.\~30\~ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Пунктом 42\~постанови пленуму\~ВССУ від\~01.03.2013\~року №\~3\~«Про деякі\~питання юрисдикції\~судів та\~визначення підсудності\~цивільних справ»\~роз`яснено,\~що виключну\~підсудність встановлено\~для позовів,\~що виникають\~із приводу\~нерухомого майна,\~в тому\~числі для\~позовів про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини. Також відповідно\~до Листів\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 10.07.2012\~\~№ 6-47/0/9-12\~та 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13\~на позови\~спадкоємця про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини поширюються\~правила виключної\~підсудності і\~вони пред`являються\~за місцем\~знаходження майна\~або основної\~його частини,\~якщо такі\~позови виникають\~із приводу\~нерухомого майна. З урахуванням викладеного, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна. Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, до складу якої входить нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 1,728 га, що знаходиться на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 839268 від 26.04.2001), земельна ділянка площею 1,805 га, що знаходиться на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 839269 від 26.04.2001), та житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] (свідоцтво про право особистої власності від 10.11.1989). Тому позов [PERSON] до Віньковецької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] подано з дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Відтак,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених позовних\~вимог,\~дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів особи, а також беручи до уваги те, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного вище, враховуючи ст. 1216, 1217, 1220,\~1223, 1268, 1269, 1270,\~1272\~Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed