Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з цивільним позовом до відповідачки [PERSON] , посилаючись на обставини укладення між сторонами 30.05.2024 року кредитного договору №29.05.2024-100003212 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 16000 грн., строком на 112 днів. Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти, що підтверджується квитанцією. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 52480 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача та відшкодувати судові витрати. Ухвалою від 12 березня 2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги про стягнення кредитних коштів визнає в розмірі 36557,88 грн. в решті позовних вимог просила відмовити. Умови споживчого кредиту в частині нарахування комісійних є нікчемнми. Вимога про стягнення неустойки є неправомірною. Представник позивача Ларіонов К. О. подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що Заява, Умови, Правила та Тарифи складає договір між позичальником та банком про надання банківських послуг. Підписуючи анкету-заяву відповідачка приєдналася та погодилася з усіма умовами та правилами надання банківських послуг. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , подала до суду заперечення, в якому наполягала на неправомірності нарахованих комісійних та неустойки. Встановивши фактичні обставини, визначивши зміст спірних правовідносин, давши оцінку доказам, на підставі яких встановлені відповідні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. 30.05.2024 між сторонами був укладений кредитний договір №29.05.2024-100003212 шляхом подачі відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) - заявки, що є невід`ємною частиною договору.\~ Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачці кредит у розмірі 16000 грн. строком на 112 днів. Дата повернення кредиту 19.09.2024 року. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, а також комісію в розмірі 1600 грн. у першому черговому періоді.\~ [PERSON] грошові кошти у розмірі 16000 грн. отримала, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія квитанції від 30.05.2024 року. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 52480 грн., що складається із заборгованості по основному боргу у розмірі 16000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 26880 грн., комісії у розмірі 1600 грн. та неустойки у розмірі 8000 грн. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Оскільки відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернула, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, процентами та комісією. У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Посилання позивача про скасування положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо звільнення від відповідальності споживача та сплати неустойки не приймаються судом до уваги, так як застосуванню підлягають положення ЦК України, як акту вищої юридичної сили, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки слід відмовити. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2052,90 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог (84,75%). На підставі ст.ст. 526, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial