Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

10.07.2025 представник заявника звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, померлим, у зв`язку з тим, що у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування більш ніж три роки, а також на підставі того, що [PERSON] пропав безвісти у березні 2022 на території м. Харкова, який з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України перебував під постійним вогневим контролем з боку окупантів, за обставин, що дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, у зв`язку з воєнними діями. Ухвалою від 11.07.2025 відкрито провадження по справі. Заявник та її представник у судове засідання підтримали заяву, просили її задовольнити. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Надано заяву про розгляд справи без їх участі. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 15, 16\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною\~першою\~статті\~4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини\~першої\~статті\~5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина\~перша\~статті\~13 ЦПК України). Підставою для звернення з вказаною заявою є вирішення юридичних питань, які пов`язані особисто з [PERSON] , щодо взятих ним кредитів, взаємодії з університетом де він навчався, представниками ТЦК у м. Миколаєві, які телефонують заявнику з твердженнями, що вона нібито його переховує. Відповідно до частини\~першої\~статті\~46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з частиною\~першою\~статті\~47 ЦК України\~правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. За загальним правилом громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Частиною\~першою\~статті\~306 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини\~першої\~статті\~46 ЦК України. У постанові Верховний Суд від 06.11.2019 у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19) висловився, що при розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18) та від 09.09.2020 у справі № 467/1274/18 (провадження № 61-10753св20). Відповідно до статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею\~76 ЦПК України\~доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею\~89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За інформацією з довідки про реєстрацію місця проживання особи №19.03.03-19Д/3175/20 від 06.03.2020 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 06.03.2020 у [ADDRESS] . Згідно інформації з витягу з реєстру територіальної громади від 01.04.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 29.03.2024 у [ADDRESS] . Долученою до заяви довідкою від 11.02.2025 №2-ДВ/88 НУЦЗ України підтверджує про навчання [PERSON] з 2020 по 2022 в НУЦЗ України на денній формі навчання за освітнім ступенем «бакалавр» (наказ про зарахування №260 о/с від 07.09.2020) та його відрахування з другого курсу 3-го семестру у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану з 2 курсу 3 семестру за наказом №93 о/с від 27.03.2022. Надані заявником копії платіжних інструкцій від 15.09.2020, від 23.09.2020. від 16.10.2020, від 26.11.2020, від 22.12.2020, від 19.01.2021, від 27.02.2021 свідчать про оплату [PERSON] послуг за гуртожиток [PERSON] щомісячно по 520,00 грн. З наданої копії посвідчення про приписку до призовної дільниці [PERSON] встановлено запис про взяття його на облік 10.03.2020 [INFO] . Відповідно до інформації Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 06.06.2024 встановлено про розгляд заяви [PERSON] (зареєстрована ЖЕО №8314 від 24.05.2024) відносно місцезнаходження її сина [PERSON] та вході перевірки за наявними обліками інформації стосовно його місцезнаходження не отримано, не вдалось можливим встановити теперішнє місцеперебування гр. [PERSON] , [INFO] . Представник заявника [PERSON] адвокат Мехтієва С.Н., як на підставу оголошення померлим [PERSON] посилається на Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 і на те, що після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України [PERSON] залишився у м. Харкові, виїхати не мав можливості бо місто перебувало під постійним вогневим контролем окупантів. З березня 2022 [PERSON] перестав виходити на зв`язок з [PERSON] та іншими рідними, гуртожиток у м. Харкові, в якому проживав [PERSON] зазнав значних пошкоджень внаслідок обстрілів, у травні 2022 до заявника надійшов телефонний дзвінок з поліції м. Харкова яким повідомили, що в покинутому будинку поліція знайшла сумку з особистими речами [PERSON] (в т.ч. студентський квиток та паспорт). В судовому засіданні заявник зазначила, що до правоохоронних органів м. Харкова не зверталась з відповідним запитом. Доказів звернення до паспортного столу у м. Миколаєві після телефонного дзвінка з відділу поліції Харкова матеріали справи не містять. Із заявами до правоохоронних органів, щодо оголошення [PERSON] у розшук, як особу яка зникла при надзвичайних обставинах заявник також не зверталась. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 461/424/15-ц, від 30.03.2022 у справі № 295/4293/21. Докази, які долучені до заяви про оголошення [PERSON] померлим, містять суперечності щодо обставин його ймовірної загибелі, не дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час пошкодження гуртожитку у м. Харків пов`язаного з обстрілом з боку військ рф або при настанні інших подій/обставин. Заявником не надано доказів звернення до правоохоронних органів з заявою про розшук особи зниклої безвісти та відповідного реагування з боку правоохоронних органів, як і доказів результатів пошкодження гуртожитку у м. Харків і його наслідків. Відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, реєстрації, саме по собі не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. За вказаних обставин, суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed