Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 лютого 1996 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №53. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 10 лютого 1996 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання останні роки між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого, кожний має різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Подальше збереження шлюбу стало неможливим, є недовіра та фактично шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам останнього, у зв`язку з чим, вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явився, надавши 07.08.2025 року на адресу суду заяву за вх.№25259 в якій просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзиву, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, та із запиту у порталі «Дія» на цифрові копії документів від 23.03.2025 року №00085651304 вбачається, що 10.02.1996 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво серії [NUMBER] про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за відповідним актовим записом №53 (а.с.9-10). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved