Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Короткий зміст вимог. Позивач звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивач [PERSON] позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була їй двоюрідною бабою та рідною сестра її діда [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП агрофірма «Авангард» розміром 3,50 умовних кадастрових гектари без визначення її меж в натурі (на місцевості). З 1991 року по день смерті [PERSON] проживала однією сім`єю із дружиною її брата [PERSON] , а саме [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] , а тому, у відповідності до ст. 1264 ЦК України остання являється спадкоємицею [PERSON] четвертої черги. Зокрема, [PERSON] та [PERSON] походять від одних батьків, а саме батька [PERSON] та матері [PERSON] якими вони доглядались та виховувались з народження. [PERSON] не мала чоловіка та дітей, єдиним найближчим для неї родичом був її рідний брат та її дід [PERSON] , вони проживали разом, підтримували та допомагали один одному, вели спільне господарством, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет. За таких обставин дружина [PERSON] , а саме [PERSON] також проживала із його рідною сестрою [PERSON] однією сім`єю та вела із нею спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер, а його дружина [PERSON] продовжила проживати із [PERSON] однією сім`єю та проживала з останньою до дня її смерті, здійснила її поховання, влаштувала поминальні обіди та встановила пам`ятник на її могилі. Таким чином, у відповідності до ст. 1264 ЦК України після смерті [PERSON] . [PERSON] є єдиною спадкоємицею четвертої черги та прийняла її спадщину, так як проживала із нею однією сім`єю більше п`яти років. [PERSON] являлась для неї рідною бабою, а саме матір`ю її матері [PERSON] . [INFO] померла її баба [PERSON] , яка за життя не встигла оформити спадкові права на спадщину [PERSON] .3. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй особисто право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП Агрофірма «Авангард» та вищезазначене право на земельну частку (пай), яке було прийнято нею у спадщину після смерті [PERSON] . Вона єдиною спадкоємицею [PERSON] , прийняла та оформила частину її спадку. На даний час вона не може отримати правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) [PERSON] , документально підтвердити факт його належності для останньої та оформити спадкові права на таке право, у зв`язку із чим вимушена звертатись із даним позовом до суду. Аргументи учасників справи. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав вказаних у поданій до суду заяві, просить їх задовольнити. Представник відповідача Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факти, які викладені в позовній заяві, оскільки вони є сусідами, знають дану сім`ю. Позиція суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, свідків, суд доходить висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено те, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 38), яка була для позивача [PERSON] двоюрідною бабою та рідною сестра її діда [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП агрофірма «Авангард» розміром 3,50 умовних кадастрових гектари без визначення її меж в натурі (на місцевості), що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 65-100). З 1991 року по день смерті [PERSON] проживала однією сім`єю із дружиною її брата [PERSON] , а саме [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] , а тому, у відповідності до ст. 1264 ЦК України остання являється спадкоємицею [PERSON] четвертої черги. Зокрема, [PERSON] та [PERSON] походять від одних батьків, а саме батька [PERSON] та матері [PERSON] якими вони доглядались та виховувались з народження. Причина їх різних прізвищ зумовлена тим, що [PERSON] народилась до укладення її батьками шлюбу, а тому при реєстрації її народження вона була записана на дошлюбне прізвище матері, а [PERSON] народився у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із чим був зареєстрований під спільним прізвищем батьків. [PERSON] не мала чоловіка та дітей, єдиним найближчим для неї родичом був її рідний брат та дід позивачки [PERSON] , вони проживали разом, підтримували та допомагали один одному, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, що підтверджується довідкою № 133 від 31.05.2023 року. За таких обставин дружина [PERSON] , а саме [PERSON] також проживала із його рідною сестрою [PERSON] однією сім`єю та вела із нею спільне господарство (а.с. 14). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 12), а його дружина [PERSON] продовжила проживати із [PERSON] однією сім`єю та проживала з останньою до дня її смерті (а.с. 15), здійснила її поховання, влаштувала поминальні обіди та встановила пам`ятник на її могилі. Після смерті [PERSON] . [PERSON] є єдиною спадкоємицею четвертої черги та прийняла її спадщину, так як проживала із нею однією сім`єю більше п`яти років, що встановлено рішенням Красилівського районного суду від 30.01.2023 року (а.с. 72-74). [PERSON] являлась для позивача рідною бабою, а саме матір`ю її матері [PERSON] . [INFO] померла баба позивача [PERSON] (а.с. 11), яка за життя не встигла оформити спадкові права на спадщину [PERSON] .3. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй особисто право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП Агрофірма «Авангард» та вищезазначене право на земельну частку (пай), яке було прийнято нею у спадщину після смерті [PERSON] . Позивач є єдиною спадкоємицею [PERSON] , прийняла та оформила частину її спадку. 01.08.2023 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. після смерті [PERSON] позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне їй особисто право на земельну частку (пай) (а.с. 13-13, зворот). Постановами нотаріуса від 04.10.2023 року та 05.03.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину на вищезазначене право на земельну частку (пай) [PERSON] , у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нього, а саме відповідного сертифіката, не підтверджено їхніх родинних відносин із нею та її проживання однією сім`єю із [PERSON] (а.с. 18-19). Родинні відносини позивача із [PERSON] не підтверджуються у зв`язку із незбереженням та відсутністю в архівах органів РАЦС актового запису про народження мого діда [PERSON] (а.с. 20), а сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] втрачений за невідомих мені обставин. На даний час у позивача збереглась лише його копія (а.с. 17-17, зворот). Наведені обставини підтверджуються: копією витягу із ДРАЦС від 24.05.2019 р. щодо реєстрації народження [PERSON] ; копією довідки РАЦС від 01.07.2005 р. про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про шлюбу [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про право на спадщину від 01.08.2023 р. після смерті [PERSON] ; довідкою старости Чернелівського стростинського округу від 31.05.2023 р. № 133; від 17.05.2023 р. № 120 від 04.07.2024 р. № 153 про моє проживання однією сім`єю із [PERSON] , склад сім`ї [PERSON] та [PERSON] , довідкою старости Чернелівського стростинського округу від 31.05.2023 р. № 133; від 17.05.2023 р. №. 120 від 04.07.2024 р. № 153 про проживання однією сім`єю із [PERSON] , склад сім`ї [PERSON] та [PERSON] , Копією сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] .3. Копією постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2024 р. та 04.10.2023 р., копією листа Державного архіву Хмельницької області від 12.12.2018 р. про відсутність актового запису про народження [PERSON] , копією листа Державного архіву Хмельницької області від 12.12.2018 р. про відсутність актового запису про народження [PERSON] , копією листа Державного архіву Хмельницької області. від 14.12.2018 р. та метричного запису про народження [PERSON] , копією довідки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.03.2024 р. № 1274/281-24 та показами свідків, які були допитані у судовому засіданні. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Інформація про складення заповіту спадкодавцем щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті в матеріалах справи відсутні. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.\~1223\~ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, так як у відповідності до ст.\~1264\~ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені факти, суд приходить до переконання про те, що [PERSON] проживали разом із [PERSON] з 1991 року по день смерті [PERSON] , а саме [INFO] . У відповідності з п. 2\~Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі членам КСП державного акту на право колективної власності на землю. За змістом статей\~22,\~23 Земельного кодексу України\~(в редакції 1990 року) та\~Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Проаналізувавши обставини\~справи,\~оцінивши надані\~докази в\~їх сукупності,\~суд доходить\~висновку про\~наявність підстав\~для задоволення\~позовних вимог,\~оскільки позивач\~довів належними\~достатніми та\~допустимими доказами,\~більше того, чинним на сьогоднішній день законодавством не передбачено можливості та порядку видачі дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай). До того ж, такий документ може бути видано виключно його власнику, тобто для [PERSON] , яка померла. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення від 18.07 2006 року у справі «Проніна проти України»). Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Красилівської міської ради Хмельницької області на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved