Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач свої вимоги мотивувала тим, що шлюб з відповідачем було розірвано, коли дитині виповнилося 2 роки. Після розлучення вони усно домовились, що відповідач буде добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Проте з цього часу фактична допомога була епізодичною. Вказує, що донька перебуває на обліку в офтальмолога, має порушення зору, щодня використовує очні краплі, а також потребує періодичної заміни окулярів. Також лікарі рекомендували встановлення брекет-системи на верхню і нижню щелепу для вирівнювання прикусу. Вартість такого лікування є значною. Позивач зверталась до відповідача з проханням поділити витрати порівну, але фактично жодної допомоги не отримала. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, щомісячно до досягнення нею повноліття. Також стягнути аліменти за минулий період: за 4 роки з моменту розірвання шлюбу до досягнення дитиною 6-річного віку у фіксованому розмірі; з 6 до 12 років з урахуванням отриманих неповних, нерегулярних виплат, відповідно до розміру, встановленого судом. Зобов`язати відповідача взяти участь у фінансуванні витрат на медичне лікування дитини (в тому числі встановлення брекет-системи та регулярне офтальмологічне лікування), стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.06.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 30.07.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він підтримує позовну вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, щомісячно до досягнення нею повноліття, а в задоволенні іншої частини вимог просить відмовити. В обгрунтування вказує, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів, але не могла їх одержати у зв`язку з його ухиленням від їх сплати. Зазначає, що доводи викладені позивачем в позовній заяві не є належними доказами розумінні статей 76, 79, 80, 81 ЦПК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. Також позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про необхідність медичного лікування дитини та не надано доказів на підтвердження розміру прогнозованих витрат, пов`язаних із лікуванням дитини. Позивач до судового засідання не з`явилась, про дату та час була належним чином повідомлена. До початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, в якій підтримує позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, щомісячно до досягнення нею повноліття в повному обсязі, просить інші вимоги залишити без розгляду та розглянути справу у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату та час був належний чином, подав до суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги частково, просить розглядати справу без його участі з урахуванням наданого відзиву. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21.11.2016 року, справа № 363/3478/16ц, шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія [NUMBER] від 29 травня 2013 року. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначені обставини, часткове визнання позову відповідачем, обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також клопотання позивача про залишення без розгляду частини позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину, починаючи з дня пред`явлення до суду заяви, а саме з 02.06.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial