Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Представник позивачів адвокат Юхимович С.А. 19.06.2025 звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. В позовній заяві вказала, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцем за законом на його майно є його дружина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Позивачі [PERSON] та\~ [PERSON] є спадкоємцями після померлої за заповітом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка вона прийняла після [PERSON] , але не оформила на нього право власності. Бажаючи юридично оформити спадкові права на даний будинок позивачі звернулися до приватного нотаріуса\~Лубенського районного\~нотаріального округу\~Полтавської області\~Черненко О.О.із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка була мотивована тим, що за життя спадкодавець не здійснив первинну реєстрацію вище згаданого нерухомого майна, як наслідок не отримав правовстановлюючі документи на нього. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину, представник позивачів просить суд: - визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою в [ADDRESS] , після [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу прийняла вказане спадкове майно, після свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою в [ADDRESS] , після [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу прийняла вказане спадкове майно після свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивачі не з`явилися. При цьому від представника позивачів до суду надійшло клопотання, у якому просить суд розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Від третьої особи приватного нотаріуса\~Черненко О.О.до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, тощо. Судом встановлено, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2013 (а.с.5 звор.). Відповідно до довідок від 06.05.2025 № 78/01-17, від 02.05.2025 №71/01-17 виданих виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про те, що останнім місцем проживання [PERSON] , [INFO] , було [ADDRESS] , де він проживав у власному будинку з 1958 року і по день смерті [INFO] . Крім покійного [PERSON] в цьому будинку на час його смерті проживала і проживає його дружина [PERSON] , [INFO] . Згідно по господарського обліку будинок за адресою: [ADDRESS] , належить померлому [PERSON] . Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд біля даного будинку не приватизована (а.с.8-9). [PERSON] та [PERSON] одружилися 16.11.1962 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.11.1962 (а.с.6). З наданих\~приватнимнотаріусом Черненко О.О. копій матеріалів спадкової справи №3 за 2014 рік, вбачається, що спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] , подала заяву на прийняття спадщини (а.с.51-56). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2024 (а.с.5). Відповідно до довідки від 02.05.2025 №70/01-17 виданої виконавчим комітетом Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про те, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована, але не проживала по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Крім покійної [PERSON] в будинку на час її смерті та протягом шести місяців з дня смерті ніхто не зареєстрований, не проживав і не проживає (а.с.10). Згідно заповіту від 14.02.2024 [PERSON] все своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиму право, права та обов`язки, що належать їй на момент складання цього заповіту, а також права та обов`язки, що будуть належати їй на день смерті в рівних частках кожному заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). На частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку площею 3,5498 га, що розташована на території Лукімської сільської ради, Лубенського (Оржицького) району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323683600:00:012:0193, [PERSON] та\~ [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки кожен (а.с.26-27). Разом з тим, приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Потавської області Черненко О.О. постановою від 05.06.2025 відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,\~у зв`язку\~з тим,\~що за\~життя спадкодавець\~не здійснив\~первинну реєстрацію\~вище згаданого\~нерухомого майна,\~як наслідок\~не отримав\~правовстановлюючі документи\~на нього (а.с.25). Належність спадкового нерухомого майна спадкодавцеві підтверджується зібраними у справі доказами. Відповідно до витягу з по господарської книги за 1991-1995 роки за особовим рахунком № [NUMBER] головою сім`ї зазначений [PERSON] , дружина [PERSON] (а.с.12). Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки вказаний житловий будинок з господарськими будівлями обліковуються за померлим [PERSON] , а після його смерті за померлою [PERSON] (а.с.13). Відповідно до технічного паспорту до складу будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , входять наступні будівлі та споруди - Житловий будинок - А-1, прибудова а, сарай-літня кухня Б, прибудова до літньої кухні б, сарай В, сарай Г, сарай Д, погріб Е, колодязь - №1 (а.с.14-21). Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна - вартість вказаного житлового будинку становить 59700 грн (а.с.22-23). Відповідно до листа від 07.04.2025 №327 КП «Лубенське МБТІ» житловий будинок за адресою [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с.11). Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, представник позивачів надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні спадкових прав позивачів, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1278 цього Кодексу частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже спадкова трансмісія передбачає перехід права спадкування (прийняття або відмова від прийняття) від померлого до його власних спадкоємців. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вказані норми чинного законодавства, а також на те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно в суді не встановлено; позивачі оформити право на спадкове майно не мають можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, враховуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved