Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Біцулова А.А. звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заяву обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2018 року між заявником та [PERSON] зареєстрований шлюб, [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Дитина була народжена в пологовому будинку, який розташований на тимчасово окупованій території АРК м. Севастополь. На окупованій території видано Свідоцтво про народження дитини, [PERSON] . Свідоцтво про народження дитини, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що у свою чергу унеможливлює реєстрацію народження дитини в установленому законом порядку, у зв`язку із чим заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Встановлення юридичного факту необхідне для реалізації батьківських прав заявника, для державної реєстрації народження дитини в Україні та отримання відповідного свідоцтва про народження. Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] ,\~який народився\~ [INFO] в\~ м.\~Севастополь,\~Автономна республіка\~Крим,\~Україна,\~від батьків:\~матері [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ громадянки України та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Заявник в судове засідання не з`явився, в прохальній частині заяви представник заявника адвокат\~Біцулова А.А.\~ просить розгляд справи проводити за відсутності заявника та її представника. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвалу про відкриття провадження на офіційну електронну адресу, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного листа. Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої\~статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, заінтересованої особи [PERSON] , представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів. Суд установив, що 06 жовтня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 782, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 06 жовтня 2018 року, серії [NUMBER] , наявного в матеріалах справи (а.с.8). Відповідно до медичного свідоцтва про народження (складеного російською мовою),яке видане на тимчасово окупованій території, [PERSON] , [INFO] у м. Севастополь народила дитину чоловічої статі (а.с.9). 03 липня 2025 року «відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя управління РАЦС міста» видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому зазначено,що [INFO] в м. Севастополь народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (складено російською мовою) (а.с.10). Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Володарським РВ УМВС України в Донецькій області 22 липня 1999 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Маріуполь Донецької області (а.с.4) Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ Маріупольського УМ УМВС України в Донецькій області 01 липня 2004 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Стерлітамак Башкортостан ( а.с.6). Відповідно до ч.2\~ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1\~ст.5 вказаного Закону\~Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~ Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.1\~ст.18 вказаного Закону\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.1-3\~ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~ Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією та\~законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану . Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За правилами ст.7\~Закону України"Про громадянство України"особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до ч.6\~ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Відповідно до ст.ст.3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Згідно ч.1\~ст.122 СК України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Таким чином, оскільки заявник\~ [PERSON] та заінтересована особа\~ [PERSON] \~перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно до законодавства України, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дитини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявників про встановлення факту народження дитини у заявників на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.7\~ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Аналогічні положення містяться в п.8 ч.1\~ст.430 ЦПК України.

Outcome: approved