Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

30.06.2025 представник позивача адвокат Редька М.Г. звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.03.2021 Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 57013, про стягнення з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в сумі 12 623 грн 50 коп., що виникла внаслідок невиплати в строк грошових коштів за Кредитним договором. На підставі вищевказаного оскаржуваного виконавчого напису, Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко Вадимом Вікторовичем розглянуто заяву стягувача про примусове виконання рішення та було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 66634118 від 27.08.2021. 20 грудня 2024 року діяльність приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко Вадима Вікторовича припинена, на підставі наказу Міністерства юстиції України № 3075/7. Рішенням Ради приватних виконавців України №77 від 17 січня 2025 року призначено приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анну Сергіївну, тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко Вадими Вікторовича. Від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни, на підставі Рішенням Ради приватних виконавців України №77 від 17 січня 2025 року та заяви стягувача про передачу матеріалів виконавчого провадження приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадиму Вікторовичу, надійшли матеріали виконавчого провадження № 66634118. Вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки нотаріус не переконався належним чином у правомірності вимог кредитора, чим порушив процедуру вчинення виконавчого напису, передбачену нормами Закону України «Про нотаріат». Приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, вже не чинні. Посилаючись на викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений та виданий приватним нотаріусом Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 57013, про стягнення з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в сумі 12 623 грн 50 коп., що виникла внаслідок невиплати в строк грошових коштів за Кредитним договором. Також просить стягнути на користь позивачки судові витрати, пов`язані розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір при подачі позову в сумі 1211,20 грн, витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн, та судовий збір при подачі заяви про забезпечення позову в сумі 484,48 грн. 20.06.2025 представником позивача адвокатом Редькою М.Г. було подано заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, яка цього ж дня ухвалою суду була задоволена та зупинено стягнення заборгованості на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» в сумі 12\~623 гривень 50 коп. в межах виконавчого провадження № 66634118, що здійснюється Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадимом Вікторовичем. 01.07.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третім особам визначено строк для подання пояснень по суті справи. 14.07.2025 приватний виконавець Нордіо В.В. на виконання ухвали суду надав копії документів, що складають виконавче провадження. Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з такого. Встановлено, що 31.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 57013 , про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 534640-А від 12 квітня 2019 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №40071779-14 від 30.07.2019 є ТОВ «ФІНФОРС» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28.12.2020 є ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 534640-А від 12.04.2019 в розмірі 11423,50 грн та 1200 грн за вчинення виконавчого напису, а всього 12623,50 грн. 27.08.2021 представник ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. із заявою про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису, зареєстрованому в реєстрі за № 57013 від 31.03.2021, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором коштів у сумі 12623,50 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. 27.08.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66634118 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 12623,50 грн, а також про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Встановлено, що 27.08.2021 приватним виконавцем Закорко В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Відповідно до постанови про передачу виконавчого провадження від 05.02.2025 виконавчий напис №57013 від 31.03.2021, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіню Я.В., передано для виконання приватному виконавцю Нордіо В.В., який своєю постановою про прийняття виконавчого провадження від 05.02.2025 прийняв до виконання вказаний виконавчий документ. 23.06.2025 на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.04.2025 приватним виконавцем Нордіо В.В. зупинено вчинення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого напису №57013 від 31.03.2021. Згідно з вимогами ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті\~спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Як передбачено\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови,\~що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В свою чергу ні відповідачем, ні третьою особою, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, як і не надано доказів на підтвердження виникнення у товариства права вимоги до позивача. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України\~мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження, доказів протилежного відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Вищевикладене свідчить про те, що заборгованість не була безспірною, тобто, були відсутні законні підстави для видачі виконавчого напису. Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України,\~стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із квитанцією ID №3351-2594-4501-4526 від 25.06.2025 сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в сумі 1211 грн 20 коп. та згідно із квитанцією ID №8209-6537-2263-3420 від 20.06.2025 сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову 484 грн 48 коп. З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі судового збору сплаченого при поданні позову, а\~\~саме у сумі 1211 гривні 20 копійок, за подання заяви про забезпечення позову також підлягає стягненню сума 484 гривень 48 копійок. Крім того, позивачем заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги №19-06-25/1 від 19.06.2025, детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на виконання умов до Договору про надання правової допомоги №19-06-25/1 від 19.06.2025 та актом прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №19-06-25/1 від 19.06.2025 ( а.с. 37-41). Згідно з ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Враховуючи те, що справа була розглянута у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, наявна стала судова практика розгляду справ даної категорії, суд приходить до висновку про задоволення заяви\~представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, що, на думку суду, є співмірним з наданим адвокатом обсягом послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Outcome: approved