Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором№ 1334300 в розмірі 12442,72 грн. Мотивуючи свої вимоги представник позивча вказує, що 26.04.2024 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 1334300. 04.09.2024р. між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» було укладено Договір факторингу №04092024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 1334300 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Відповідно до укладеного Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 гривень, строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 10953,90 грн. Денна процентна ставка складає 1,06%. Орієнтована річна процентна ставка дорівнює 4977,83 відсотків річних. Орієнтована загальна вартість кредиту складає 13 953,90 грн. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду визначеного графіком платежів нараховуються за ставкою 3,65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти. ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» належним чином виконало умови договору про споживчий кредит, надавши відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн. Водночас, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №1334300 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 04 вересня 2024 року утворилась заборгованість у сумі 12\~442,72 грн, яка складається із: 3000,00 грн\~заборгованість за кредитом; 4542,72 грн\~заборгованість за нарахованими процентами; 4900 грн. заборгованість за пенею, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Ухвалою Болехівського міського суду від 12 червня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2\~ст.43 ЦПК України,\~учасники справи зобов`язані:\~1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;\~2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;\~3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;\~4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;\~5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;\~6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;\~7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~3) відповідач не подав відзив;\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності, неявка до суду, незалежно від причин, вказує на те, що відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді. В зв`язку із чим, суд розглядає справу за наявних у справі доказів у їх відсутності, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач не скористався процесуальними правами подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасником розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті дійшов такого висновку. Згідно з ч.1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та [PERSON] укладений в електронній формі договір про споживчий кредит №1334300, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 563644. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно з п.1.2-1.4 кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 3000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 26 квітня 2024 року (дата надання кредиту). Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) 06 квітня 2025 року. Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом складають 10\~953,90 грн, денна процентна ставка складає 1,06 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 4977,83 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 13953,90 грн. Згідно з п.1.5.2,\~1.5.3 кредитного договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 3,65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та 1.5.3 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 10\~953,90 грн. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Згідно з п.2.4.3 кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів та/або комісії щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. У пункті 4.1 кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700,00 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. У додатку №1 до договору про споживчий кредит №1334300 від 26 квітня 2024 року викладено графік платежів за кредитом, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 13\~953,90 грн, проценти за користування кредитом 10\~953,90 грн. Відповідно до Заяви на отримання кредиту №1334300, що є додатком №2 до договору про споживчий кредит від 26 квітня 2024 року, сума кредиту - 3000,00 грн; строк, на який надається кредит - 345 день; платіжна карта позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту [NUMBER] . У день укладення кредитного договору, 26 квітня 2024 року відповідачем також був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 897544 паспорт споживчого кредиту, згідно з умовами якого сума кредиту становить 3000,00 грн; строк кредитування 345 день; процентна ставка\~протягом першого розрахункового періоду: 3,65% річних, протягом решти строку кредитування: 511,00 % річних; тип процентної ставки\~фіксована; загальні витрати за кредитом 10\~953,90 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 13\~953,90 грн; реальна річна процента ставка 4977,83 % річних. Видача ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» кредитних коштів відповідачу в сумі 3000,00 грн підтверджується довідкою №7/7982 від 05 грудня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про успішність операції з перерахування 26 квітня 2024 року грошових коштів на картку [NUMBER] згідно договору №1334300. Відомістю про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит №1334300 від 26 квітня 2024 року, підтверджується факт видачі, користування та сплати\~ [PERSON] платежів за кредитним договором. 04 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» укладений договір факторингу №04092024, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. За умовами п.2.1.3 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу. 05 березня 2025 року позивач за №05/03-04 направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №1334300 від 26 квітня 2024 року в сумі 12\~442,72 грн, в строк до 05 квітня 2025 року, одночасно повідомивши про укладення договору факторингу №04092024 від 04 вересня 2024 року між ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси». До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права. Частини 1, 2 ст.509\~ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2ст.11 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.641ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ч.ч.1,2 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом\~статті 1056-1ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною другою\~ст.639 ЦК України\~передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування»таЗаконом України «Про електронну комерцію». Згідно п.5 ч.1 ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч.1ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Стаття 629\~ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою\~ст.625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У силу ч.1 ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст.\~512, 514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 26 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та [PERSON] був укладений електронний договір про споживчий кредит №1334300, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 3000,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на вказану ним банківську картку № [NUMBER] на строк 345 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» свої зобов`язання за кредитним договом, право вимоги за яким 04 вересня 2024 року перейшло до позивача, виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Водночас [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок виникла заборгованість за кредитом. У даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором кредиту №1334300 від 26 квітня 2024 року, яка станом на 04 вересня 2024 року становить 12\~442,72 грн, з яких: 3000,00 грн\~заборгованість за кредитом; 4900,00 грн\~заборгованість по сплаті штрафу; 4542,72 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з вимогами ст.ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит №1220786 від 17 квітня 2024 року чи підтверджували факт погашення ним заборгованості на рахунок первісного кредитора чи його правонаступника суду не надав, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту, нарахованими процентами, розмір та порядок сплати яких визначено умовами кредитного договору та погоджено із відповідачем при його укладенні. Щодо стягнення нарахованої пені (штрафу) у розмірі 4900,00 грн, то суд зазначає, що відповідно до п.18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 4900,00 грн до задоволення не підлягають. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з умов договору про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами 26 квітня 2024 року та підписаного відповідачем одноразовим ідентифікатором, беручи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем, приходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1334300 від 26 квітня 2024 року, у розмірі 7542,72 грн, з яких: 3000,00 грн-заборгованість за кредитом; 4542,72 грн\~заборгованість за нарахованими відсотками. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За приписами ч.ч.1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.ч.1-5\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною шостою\~ст.137 ЦПК України\~передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.п.1,2 ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги № 009-25 від 26 лютого 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та адвокатом Колесніковою І.О. відповідно до п.3.1 якого за послуги щодо надання правової допомоги, клієнт виплачує адвокату гонорар, серед іншого, у наступному розмірі: 7000,00 грн за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на представництво адвокатом Колесніковою І.О. інтересів ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у суді; детальний опис робіт від 26 лютого 2025 року, виконаних адвокатом на виконання договору про надання правової допомоги; акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги де відображено надану послугу з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] (4 год), загальною вартістю 7000,00 грн. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд прийшов до висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1453,44 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial