Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У квітні 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] , подана його представником адвокатом Глушко С.М., до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за борговою розпискою від 06.12.2024 у розмірі 24000,00 грн з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення боргу, в гривневому еквіваленті, сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн, витрати, пов`язані зі сплатою за поштове відправлення претензії від 26.03.2025, у розмірі 125,01 грн, витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.12.2024 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 24000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути отримані в борг кошти до 20.02.2025, у тому ж розмірі. На підтвердження отримання від позивача грошових коштів, відповідачем складено боргову розписку від 06.12.2024 із відповідними зобов`язаннями, які станом на день подачі даної позовної заяви до суду не виконано. Позивач зазначає, що дана боргова розписка 06.12.2024 написана відповідачем особисто, у присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] , які скріпили дану боргову розписку особистими підписами. Також вони були присутніми під час передачі позивачем коштів відповідачу у розмірі 24000,00 грн. У зв`язку з ігноруванням відповідачем усних звернень та телефонних дзвінків позивача, останній звернувся за наданням правничої допомоги до адвоката Глушка С.М. Представником для реалізації прав позивача з метою досудового врегулювання спору направлено на адресу відповідача лист-претензію від 26.03.2025, який також залишено без реагування. Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду. 18.04.2025\~року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху. 01.05.2025 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою. 19.06.2025 року суд визнав явку у судове засідання позивача обов`язковою та зобов`язав позивача надати оригінал боргової розписки. 11.07.2025 року до суду надано докази, а саме оригінал боргової розписки. Позивач у судове засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а саме стягнути борг у розмірі 24\~000 грн та судові витрати. При цьому просив не враховувати вимогу про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, оскільки він не має вказаних розрахунків. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом за місцем реєстрації, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Суд встановив, що відповідно до розписки від 06.12.2024 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи, відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 24000 грн, який зобов`язувався повернути до 20.02.2025 року (а.с.62). Судом встановлено, що відповідачем не виконано перед позивачем зобов`язання щодо повернення коштів згідно з розписки від 06.12.2024 року, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу. Відповідно до ст. 1046\~ЦК України за\~договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046\~ЦК України). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207\~ЦК України). Частиною 1\~ст.\~1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Отже, вказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк 20.02.2025 року. Статтею 545 ЦК України\~врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. З наведеного вбачається, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригіналу боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. Ці обставини, з урахуванням вимог\~ст. 545 ЦК України, свідчать про невиконання відповідачем боргового зобов`язання перед позивачем. Відповідно до ст.526, 530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. У частині ч. 1 ст.\~527\~ЦК України сформульоване загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Ст.\~610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи наявність боргової розписки у позивача свідчить про невиконання боргового зобов`язання. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми боргу в розмір 24000 грн в межах позовних вимог, оскільки інше не спростовано під час судового розгляду. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Встановлено, що 23.03.2025 року між позивачем та адвокатом Глушко С.М. укладено Договір про надання правничої допомоги № б/н (а.с.21). Витрати на правову допомогу підтверджуються Розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу від 15.04.2025, Актом прийому-передачі наданих юридичних послуг від 15.04.2025 року, квитанцією № б/н від 15.04.2025 року про сплату позивачем адвокату грошових коштів у сумі 10000 грн. (а.с. 23, 24, 25). Дослідивши надані докази, вбачається, що адвокатом надано правничу допомогу на суму 10000 грн., а також вказана сума не оспорюється відповідачем, то суд приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомоги у розмірі 10000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягується пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 грн. Водночас витрати за поштове відправлення у сумі 125,01 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують суму вказаних витрат.

Outcome: approved