Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 28 серпня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що складено актовий запис № 281. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 28.08.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 281. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище без змін « [PERSON] ». Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Відзиву щодо позовних вимог не подано, інших заяв та клопотань не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 серпня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що складено актовий запис № 281, і вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч.3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив не подав, будь яких інших заяв, клопотань від останнього не надходило. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved