Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

04 лютого 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, до Обслуговуючого Кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон-2», яким просив: - заборонити Обслуговуючому кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон-2» (код ЄДРПОУ) в особі директора та інших осіб, які діють від імені Обслуговуючого кооперативу, вчиняти дії щодо перешкоджання доступу [PERSON] до будинку [ADDRESS] та зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Житловий кооператив «Совіньйон -2» усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користуватися та розпоряджатися своїм майном: будинком [ADDRESS] шляхом: - звільнення проходу, проїзду в напрямках до та від зазначеного будинку та забезпечення можливості потрапляння до вказаного будинку в будь-який час та без будь-яких обмежень; - вселення до будинку та прийняття [PERSON] до складу членів кооперативу, підписання усіх необхідних договорів; - стягнути з Обслуговуючого Кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон-2» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Позивна заява мотивована тим, що [PERSON] 21.10.2023 року на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Однак відповідач, в особі посадових осіб Обслуговуючого Кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон-2», чинить перешкоди позивачу у здійсненні права власності щодо його майна. Так посадові особи Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон-2» ігнорують звернення [PERSON] , щодо укладання договорів необхідних для охорони та утримання його будинку. 16.11.2024 року, заступник директора кооперативу та двірник чинили йому фізичний опір, під час намагання потрапити до свого будинку, чим спричинили йому моральну шкоду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав копію витягу з реєстру речових прав, копію звернення до відповідача, копію заяви до поліції, копію відповіді поліції на звернення позивача. Відповідач, в особі голови правління Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон -2», [PERSON] , надав відзив в якому вказав, що заперечує проти всіх позовних вимог позивача, та зазначив, що на момент подання відзову не вчиняв будь-яких дій, які б перешкоджали [PERSON] користуватися та розпоряджатися його майном, не отримував від [PERSON] будь-яких звернень на адресу кооперативу. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач надав до суду копію Статуту Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон-2», який визначає порядок набуття членства в кооперативі, основні засади діяльності кооперативу, мету та цілі створення кооперативу. Відповідач також надав відповідь на адвокатський запит від ТОВ «КОМУНСЕРВІС», якою визначено, що будинок 13 по вул. Сергіївська, в ж/ Совіньйон, с. Лиманка Одеського району, Одеської області, знаходиться на території Обслуговуючого кооперативу «Марін Вілас». Сторони були належним чином повідомлені про про дату, час і місце цього засідання, обставини передбачені ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відсутні. Позивач раніше подавав заяву про підтримання свого позову та про можливість розгляду справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.263 ч.1 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до\~ст.13 ч.1 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої\~статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі № 761/5115/17. Конституцією України\~передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За правилами частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина 2\~статті 386 ЦК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Звертаючись до суду з цим позовом\~про усунення перешкод у користуванні будинком позивач посилався на те, що відповідач уникає від укладання договорів необхідних для охорони та утримання його будинку та представники відповідача чинять йому фізичний опір, під час намагання потрапити до свого будинку. Вважав, що вказаними діями відповідач порушує його права як власника майна та створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні майном. На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилався на звернення до поліції, в якому було зафіксовано факт фізичного опору з боку представників кооперативу та на звернення до кооперативу із вимогою укласти договори на утримання та охорону його будинку. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). З матеріалів ЄО № 18598 від 17.12.2024 року, наданих на вимогу суду відділом поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області вбачається, що дійсно 16.11.2024 року мав місце конфлікт між [PERSON] та невстановленими особами. Однак зазначені матеріали не містять доказів, які б вказували на те, що стороною конфлікту були представники Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон -2». Надана позивачем копія звернення до відповідача не може розглядатися судом як належний та достатній доказ, внаслідок того, що не надані докази надсилання даного звернення відповідачу та отримання його відповідачем. Відповідач не надав будь-яких інших доказів, які містять доказову інформацію, на підставі якої суд установлює наявність обставин, що мають значення для вирішення цієї справи, зокрема щодо вчинення перешкод позивачу у користуванні та розпорядженні майном саме представниками Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон -2». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Відповідачем надано до суду копію Статуту кооперативу, в якому розділом 3 визначено умови і порядок прийому в члени кооперативу. Відповідно до п.п. 3.1-3.3 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон -2», членами Кооперативу можуть бути громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, віком не молодші 16-ти років, а також юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай, виявили бажання прийняти участь в досягненні мети Кооперативу, дотримуються вимог Статуту Кооперативу та користуються ухвальним голосом. Вступ до Кооперативу здійснюється за рішенням Правління Кооперативу, на підставі письмової заяви, у разі внесення вступного внеску та паю, у розмірі та порядку визначеному загальними зборами членів Кооперативу. Рішення Правління Кооперативу про прийняття до Кооперативу затверджується на наступних загальних зборах членів Кооперативу. У суду відсутні докази того, що позивач [PERSON] подавав відповідачу письмову заяву про вступ в члени Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон -2», вносив вступний внесок. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] не є членом Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон -2» не користується інженерними мережами кооперативу та іншими благами які створюються за кошти членів кооперативу. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем чиняться перешкоди йому у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, отже позовні вимоги є недоведеними. Вимога позивача про стягнення моральної шкоди не може бути задоволена тому, що в даному випадку вона є похідною від вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом, зобов`язання вчинити дії, яка не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed