Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить, визначити їй додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] за яким доглядала позивач, оскільки він був самотнім і хворим. Після його смерті відкрилась спадщина. Після звернення позивача до нотаріальної контори, їй роз`яснено про неможливість видати свідоцтво про спадщину у зв`язку із пропуском встановленого строку для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Позивач зазначила, що пропустила строк для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини оскільки 27.02.2022 року виїхала з міста Херсон на лівий берег на острів, в село Білогрудове де проживала до кінця травня 2023 року, а на неокуповану територію України виїхала лише в червні 2023 року, свекор позивача є хворою людиною, потребує багато часу для догляду, що підтверджується медичною документацією, таким чином вказані вище обставини стали перешкодами позивачу через що, остання не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 07.11.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 06.12.2024 року прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.01.2025 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 08.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 24.01.2025 року на підсистему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог у зв`язку із тим, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку. Позивач з?явилася для участі в судовому засіданні, подала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила розгляд справи проводити за її відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач в судове засідання не з?явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 22 лютого 2022 року, актовий запис № 139. Спадкодавець - [PERSON] залишив на ім?я [PERSON] заповіт, посвідчений Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 12 жовтня 2018 року за реєстровим №1-1530. Померлий [PERSON] , [INFO] , на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Свекор позивача [PERSON] в 2017 році отримав закритий перелом шийки бедрової кістки, він має інші захворювання, повний діагноз : ЦАС ІІІ ст; САГ ІІ ст.; ДЕП- ІІІ ст; Транзиторна ішемічна атака в БІСМА з помірним вестибуло - атактичним та астенічним синдромами, IX, кардіосклероз дифузний, СН-ПА, ФК -ІІІ Атеросклероз аорти, про що свідчить витяг з медичної картки та виписка №12194 із медичної карти стаціонарного хворого від 05.01.2018 року. Згідно відомостей з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.09.2024 року [PERSON] в`їхала на територію України 02.06.2023 року. Згідно заяв які посвідчені державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима О.Б. За №1-1396,1-1397 [PERSON] , [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] з чоловіком переїхали у кінці лютого 2022 року з м. Херсон до батька чоловіка на острів, оскільки він потребував стороннього догляду та на острові було безпечніше ніж у м. Херсон. Приватний нотаріус\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Петровська Н.В.\~винесла постанову\~про відмову\~у вчинені\~нотаріальної дії\~у якій\~повідомила [PERSON] ,\~що нею\~було пропущено\~встановлений законом\~строк для\~звернення із\~заявою до\~нотаріуса про\~прийняття спадщини\~та роз`яснено\~право звернення\~до суду\~для вирішення\~питання про\~визначення додаткового\~строку прийняття\~спадщини. З матеріалів спадкової справи №29/2022 до спадщини померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що вищезазначену постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем було отримано 13.09.2024 року. Також, спадкоємцем майна [PERSON] є відповідач по справі, онук померлого [PERSON] , що встановлено з матеріалів спадкової справи. Відповідно до\~статті 63 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Відомості про \~виклик інших спадкоємців відповідно до вищезазначеної норми закону - відсутні. Так, у відповідності до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1222 ч.1 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є не єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , на [PERSON] померлий за життя склав заповіт, позивач не зверталася у визначений законом строк до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Позивач у позовній заяві вказала, що пропустила строк для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки 27.02.2022 року виїхала з міста Херсон на лівий берег на острів, в село Білогрудове де проживала до кінця травня 2023 року, а на територію підконтрольну Україні виїхала лише в червні 2023 року, крім того, свекор позивача є хворою людиною, потребує багато часу для догляду, що підтверджується медичною документацією, таким чином вказані вище обставини стали перешкодами позивачу через що, остання не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.76 ЦПК України\~докази в їх сукупності, а також беручи до уваги те, що обставини які стали причиною пропуску строку є непереборними та такими, що не залежали від волі позивача, також, враховуючи те, що відповідач доказів того, що заповіт складений його дідом на ім`я позивача є недійсним суду не надано, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial