Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

21 березня 2025 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №0.465.0118.ФО_К від 11.01.2018 року станом на 31 березня 2021 року у розмірі 47076 грн. 04 коп., з яких 18112,62 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 4883,70 грн. прострочена заборгованість за процентами, 18687,50 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 5392,22 штрафи, пені, та судові витрати по справі, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн., витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 11 січня 2018 року між первісним кредитором АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого за договором факторингу є ТОВ «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір. Відповідно до умов Кредитного договору №0.465.0118.ФО_К від 11.01.2018 року відповідачу було надано кредит у сумі 25000,00 грн. терміном до 11 січня 2021 року, на умовах строковості та платності, а позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісію, проценти за користування кредитними коштами та інші платежі в порядку, у строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до пункту 1.5 Кредитного договору №0.465.0118.ФО_К від 11.01.2018 року за користування кредитом позичальник сплачує проценти щомісячно із розрахунку фіксованої процентної ставки 12 % річних, комісію одноразово у розмірі 0,0%, комісію за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 2,99 % від суми кредиту. Згідно з пунктом 2.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Пунктом 2.3 Кредитного договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 число кожного місяця протягом строку дії договору в сумі 1578,50 грн. Відповідач отримала грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого АТ «Юнекс Банк» відступило ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31/03-2021, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором станом на 31 березня 2021 року кількість днів прострочення склала 811 днів та виникла заборгованість у розмірі 47076 грн. 04 коп., з яких 18112,62 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 4883,70 грн. прострочена заборгованість за процентами, 18687,50 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 5392,22 штрафи, пені. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Ухвалою від 22 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно. Відзиву на позовну заяву не надала. Представник відповідача [PERSON] адвокат Зачепіло З.Я. 04 серпня 2025 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнала та заперечувала щодо їх задоволення. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 11\~січня 2018\~року між\~АТ «ЮНЕКС\~БАНК» та\~ [PERSON] \~укладено Кредитний договір №0.465.0118.ФО_К. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 25000,00 грн. терміном користування до 11 січня 2021 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені Кредитним договором. Згідно з пунктом 1.5 Кредитного договору №0.465.0118.ФО_К від 11 січня 2021 року за користування кредитом позичальник сплачує проценти щомісячно із розрахунку фіксованої процентної ставки 12 % річних, комісію одноразово у розмірі 0,0%, комісію за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 2,99 % від суми кредиту. Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Пунктом 2.3 Кредитного договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 число кожного місяця протягом строку дії договору в сумі 1578,50 грн. Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 11 січня 2018 року по 31 березня 2021 року позивачем 11 січня 2018 року перераховано відповідачу на її особовий рахунок 25000,00 грн. Згідно з зазначеною випискою за договором та розрахунком заборгованості, відповідач не здійснювала регулярно платежі для погашення кредитної заборгованості, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31 березня 2021 року становить 47076\~грн.\~04\~коп.,\~з яких\~ 18112,62\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~тілом кредиту,\~4883,70\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~процентами,\~18687,50\~грн.\~ прострочена\~комісія за\~обслуговування кредиту,\~5392,22\~ штрафи,\~пені. 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого АТ «Юнекс Банк» відступило ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу №31/03-2021, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно з реєстром прав вимоги до договору факторингу №31/03-2021 станом на 31 березня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №0.465.0118.ФО_К складає 47076 грн. 04 коп., з яких 18112,62 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 4883,70 грн. прострочена заборгованість за процентами, 18687,50 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 5392,22 штрафи, пені. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, в свою чергу позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Відповідач, користуючись кредитними коштами, вчасно їх не сплачувала, допустила систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів і комісії. Таким чином, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення статей 1049, 1048, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню 18112,62\~грн.\~ простроченої\~ заборгованості\~за тілом\~кредиту,\~4883,70\~грн.\~ простроченої\~заборгованості за\~процентами,\~18687,50\~грн.\~ простроченої\~комісії за\~обслуговування кредиту. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 5392,22 грн. штрафів та пені, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача у тому числі 5392,22 грн. штрафів та пені, не розмежовуючи вказану суму окремо стосовно штрафу та окремо стосовно пені. Разом з тим, штраф та пеня є різновидами неустойки. Отже позивач просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірних зобов`язань (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України. Враховуючи зазначене, а також те, що позивач не обгрунтував вимогу щодо стягнення з відповідача 5392,22 грн. штрафів та пені та не надав розрахунків вказаної суми окремо щодо штрафу та окремо щодо пені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 5392,22 грн. штрафів та пені. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 41683,82 грн., з яких 18112,62 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 4883,70 грн. простроченої заборгованості за процентами, 18687,50 грн. простроченої комісії за обслуговування кредиту. Стосовно судових витрат, то згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належить надання правничої допомоги адвоката. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони та підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат щодо надання правничої допомоги, позивачем надано договір, від 03 лютого 2025 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Немесіда» та ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», акт наданих послуг від 17 березня 2025 року, відповідно до яких сума витрат на правничу допомогу адвоката складає 6000 грн. У зазначену суму включається оплата послуг адвоката з вивчення матеріалів позовної заяви, проведення правового аналізу та вивчення правової позиції за кредитним договором 2400,00 грн., зі складення позовної заяви, підготовки доказів, аналізу судової практики 3600 грн. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial