Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з 30 червня 2021 рову перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про шлюб від 30.06.2021 серія [NUMBER] ). У подружжя є спільна дитина: дочка - [PERSON] , [INFO] . В родині виховується неповнолітній [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , якого [PERSON] бажає усиновити, відомості про батька дитини - записані згідно з витягом із Державного реєстру актів цивільного, стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] здоровий, без психічних розладів, на «Д» обліку у лікарів психіатрів, нарколога, фтизіатра не перебуває. За обліками МВС громадянин України [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. [PERSON] виявив бажання усиновити малолітнього [PERSON] , [INFO] . Своє бажання мотивує тим, що має за мету стати батьком для дитини, від першого шлюбу, своєї дружини [PERSON] . Просить суд дозволити усиновити дитину [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] ; Змінити по батькові дитини з « [INFO] » на « [INFO] »; Зобов`язати Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 385 від 11 грудня 2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження [PERSON] , [INFO] змінивши по батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». Батьком дитини записати громадянина України [PERSON] , [INFO] . Прізвище, ім`я дитини та місце народження залишити без змін. Заявник та його представник, адвокат Наконечна Т.М. до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Синельниківської міської радиВелика І.В. до початку судового засідання надала заяву в якій просила долучити висновок органу опіки та піклування щодо усиновлення, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Від неповнолітнього [PERSON] , 2013 року народження, надійшла заява в якій він вказав, що не заперечує та надає згоду на його усиновлення [PERSON] , заяву про усиновлення підтримує і просить задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] має намір усиновити малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30 червня 2021 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вбачається, що 30 червня 2021 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис за №91. У подружжя є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11.12.2013 року, батьками дитини зазначено: [PERSON] , [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00018677658 від 13.09.2017 р. вбачається, що відомості про батька внесені відповідно до ст.135 СК України. В матеріалах справи є заява [PERSON] , про згоду на усиновлення її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка посвідчена приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінською Л.М., реєстровий №988. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 18 липня 2024 року, [PERSON] , [INFO] протипоказань для усиновлення не має. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 18 липня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , відсутні протипоказання для усиновлення. Відповідно до витягу ВР-004299679 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації МВС України («Повний») громадянин України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 01.07.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має. В матеріалах справи є акт обстеження умов проживання від 19.07.2024 року за адресою: [ADDRESS] , складеного службою у справах дітей Синельниківської міської ради, з якого вбачається, що в квартирі проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , для дитини створено усі необхідні умови для повноцінного розвитку та виховання. Згідно висновку наданого головою Синельниківської міської ради про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] від 01.08.2024 року вбачається, що орган опіки та піклування Синельниківської міської ради вважає за доцільне усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3). Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року). Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. 15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)». Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини. Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини. Згідно з частиною 1 статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (частини 1-2 статті 211 Сімейного кодексу України). Відповідно до приписів ч.1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно із ст.ст. 229 - 231 СК України ( 2947-14 ) особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування, згоду неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на усиновлення, виходячи з найвищих інтересів неповнолітньої дитини, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд вважає за можливе задовольнити заяву та дозволити [PERSON] , [INFO] усиновити сина своєї дружини, [PERSON] , [INFO] , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved