Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

28.03.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4960311 від 12.12.2021 та кредитним договором № 555166187541 від 29.01.2022 у розмірі 26 707, 40 грн, понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422, 40 грн та понесені витрати на правничу допомогу у сумі 9 000, 00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] було укладено в електронній формі договір № 4960311, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000, 00 грн. Проценти за користування кредитом 1 140, 00 грн, які нараховуються за ставкою 0, 38 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договорам, грошові кошти не повернула, проценти за користування коштами не сплачує. За вказаним кредитним договором у позичальника утворилася заборгованість у розмірі 23 121, 00, з яких: 9 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредита); 13 821, 00 грн сума - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, заборгованість за комісіями - 300, 00 грн. 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до позичальників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 4960311. Отже, позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 23 121, 00 грн, яка виникла в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань за кредитним договором № 4960311. 29.01.2022 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 555166187541, який підписано електронним підписом позичальника, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 1 400, 00 грн. Проценти нараховуються за зниженою процентною ставкою, фіксована 800 % річних та за стандартною ставкою у розмірі 950 % річних. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договорам, грошові кошти не повернула, проценти за користування коштами не сплачує. За вказаним кредитним договором у позичальника утворилася заборгованість у сумі 3 586, 40 грн, з яких: 1 400, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредита); 2 186, 40 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 18.12.2023 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 18/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» права вимоги до позичальників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 555166187541. Отже, позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 3 586, 40 грн, яка виникла в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань за кредитним договором № 555166187541. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами, а тому позивач звертається до суду та просить стягнути вище зазначені суми заборгованості та судові витрати. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с.66 на звороті - 67 на звороті), а також в прохальній частині позовної заяви позивач просить проводити розгляд справи у відсутність представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 31.03.2025. 07.04.2025 на запит суду від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшла Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи вих. №12124 від 01.04.2025 (а.с.76-77). Ухвалою суду від 11.04.2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.79). Копія ухвали суду двічі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 01.05.2025 та 20.05.2025 (а.с.81-82, 83-84). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за закінченням терміну зберігання» - є належно врученими. Суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші заяви та клопотання від відповідача також не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що позивач в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, що є підставою виникнення кредитних відносин. 12.12.2021 [PERSON] звернулась до ТОВ «МІЛОАН» із Анкетою-заявою на кредит № 4960311, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту (а. с. 36-37 на звороті). Того ж дня, 12.12.2021, між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір про споживчий кредит № 4960311, відповідно до умов якого фінансова установа зобов`язалась надати [PERSON] кредит в розмірі 10 000, 00 грн на споживчі потреби строком на 30 днів з 12.12.2021 до 11.01.2022. В свою чергу відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а. с. 31-35). Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1 440, 00 грн в грошовому виразі та 414, 00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 11 440, 00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.5. договору). Підпунктом 1.5.1. п. 1.5. кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту: 300, 00 грн, яка нараховується за ставкою 3, 00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1 140, 00 грн, які нараховуються за ставкою 0, 38 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5, 00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору (підпункт 1.5.2., пункти 1.6., 1.7. договору). Згідно з п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2 «Умови виконання», сторонами узгоджені умови, щодо плати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Плата за кредитом визначена в п.2.2. договору (підпункти 2.2.1, 2.2.2). Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3. договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом, здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору. Відповідно до п.2.2.3. договору проценти можуть нараховуватися за стандартною (базовою) ставкою, що визначена в п.1.6. договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо. Визначена в п.1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначено в п. 1.3., запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену в п. 1.6. договору. Крім того, цим пунктом передбачено, що після завершення первісного строку кредитування та/ або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п. 2.3.1.2. продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. П.2.3. договору передбачена пролонгація строку кредитування, вказаного в п. 1.3. договору, на пільгових та стандартних (базових умовах), що, зокрема, передбачає право позичальника неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. Строк продовження днів: 3 - 3% комісії, 7 -5% комісії, 15 - 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою п. 1.5.2. договору (п. 2.3.1.1.). П. 2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку користування кредитними коштами не може перевищувати 60 днів. Проценти в цей період нараховуються за стандартною базовою ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. Відповідачка підтвердила, що до укладення вище вказаного кредитного договору вона, зокрема, ознайомилась з наявними схемами кредитування, отримала у письмові формі паспорт споживчого кредиту та проект цього договору, ознайомилась з усіма його умовами; отримала інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Законі України «Про споживче кредитування»; умови договору їй зрозумілі (п. 5.1. кредитного договору). Пункт 7.1 кредитного договору визначає, що цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п. 1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені товариством та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті. Кредитний договір №4960311 від 12.12.2021 підписаний [PERSON] аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора [NUMBER], який відправлений позичальнику 12.12.2021 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» (а. с. 46). Додатком № 1 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит №4960311 від 12.12.2021 (а. с. 35 зворот). Надання кредиту ТОВ «МІЛОАН» відповідачу в сумі 10 000, 00 грн підтверджується квитанцією, сформованою через систему платежів LiqPay по ID платежу №1850420544 від 12.12.2021 (а. с. 46 зворот). Судом також досліджені Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» (в редакції від 13.07.2021) (а. с. 38-42). Крім того, 29.01.2022, ознайомившись із паспортом позики від ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», [PERSON] уклала із ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» договір позики № 555166187541, відповідно до умов якого останнє зобов`язалось надати [PERSON] позику в сумі 1 400, 00 грн строком на 30 календарних днів. Позичальниця, в свою чергу, зобов`язалась повернути позикодавцеві позику та сплатити проценти за користування нею в розмірі, визначеному умовами даного договору (п. 1.1.) (а.с.18-20 зворот, 23-25). Сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка загальна на період, що не перевищує пільговий період, 2, 19% на день (800, 00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначених в пункті 1.1. цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарного дня, що слідує за датою закінчення такого строку (п. п. 1.1.1.1. договору). Стандартна процентна ставка, фіксована 2, 60% за день (950, 00% річних) від суми позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1. цього договору, якщо позичальник не виконав умови, зазначені в п. п. 1.1.1.1. договору для застосування зниженої процентної ставки та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України (п. п. 1.1.1.2. договору). Відповідно до додатку № 1, 2 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором (а.с.21-21 зворот, 22-22 зворот). Відповідачка підтвердила, що умови вищевказаного договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними; інформація надана позикодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 6.13 договору). Договір №555166187541 від 29.01.2022 укладений сторонами в електронній формі та підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатора 8556, який відправлений позичальнику 29.01.2022 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (а. с. 43). Перерахування коштів ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГІВЕЛЬНО-ІНВЕСТЕЦІЙНА КОМПАНІЯ» відповідачу в сумі 1 400, 00 грн на карту [NUMBER] підтверджується листом вих. №3162_240202194728 від 02.02.2024 ТОВ УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а. с. 43 зворот). Судом також були досліджені Загальні умови надання грошових коштів у позику ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» в редакції від 12.10.2021 (а. с. 25 зворот-30). 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов`язань за якою настав або яке виникне у майбутньому ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», зокрема, до [PERSON] за договором № 4960311 від 12.12.2021. (а.с.56-58 зворот). Згідно із п. 6.1.3. вищевказаного договору факторингу, перехід прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників для друку (додаток № 4), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. 26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було складено вище вказаний акт та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сплатило фінансування, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с.61, 61 зворот, 62). З Реєстру боржників для друку до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 слідує, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 4960311 від 12.12.2021 у розмірі 23 121, 00 грн, з яких: 9 000, 00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 821, 00 грн - сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту (а. с. 62 зворот-63 зворот). З відомостей про щоденні нарахування і погашення за кредитним договором № 4960311 (а. с. 47-47 зворот), виконаної ТОВ «МІЛОАН» вбачається, що кредит в сумі 10 000, 00 грн було надано 12.12.2021, в цей же день було нараховано комісію за надання кредиту - 300, 00 грн. В період з 13.12.2021 по 11.01.2022 проценти нараховані, як зазначено відповідно до п. 1.5.2 договору, в грошовому еквіваленті 38, 00 грн в день (0, 38%), що становить - 1 140, 00 грн (30 днів * 38, 00 грн). 11.01.2022 відповідачем була сплачена комісія за управління та обслуговування кредитом в сумі 1 000, 00 грн, проценти за користування кредитом в сумі 432, 00 грн, тіло кредиту - 1 000, 00 грн. В період з 12.01.2022 по 26.01.2022 проценти нараховані, як зазначено відповідно до п. 1.5.2., 2.3.1.1 договору по 34, 20 грн в день (0, 38%), що становить - 513, 00 грн (15 дні * 34, 20 грн). В період з 27.01.2022 по 24.02.2022 проценти нараховано, як зазначено відповідно до п. 1.5.3. договору, по 450, 00 грн в день (5%), що становить -13 050, 00 грн (29 днів *450 грн). 04.03.2022 виконано сторно процентів на суму 450, 00 грн. Загалом нараховані проценти в сумі 14 253, 00 грн. З урахуванням сплачених відповідачем процентів за користування кредитом сума процентів становить 13 821, 00 грн. Крім того, 18.12.2023 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 18/12-2023, у відповідності до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» передало (відступило) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» належні йому права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] за договором № 555166187541 від 29.01.2022 (а.с.50-52 зворот, 53 зворот-55). Згідно із п. 6.1.4. вищевказаного договору факторингу, право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в паперовому вигляді (додаток № 4), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого Права вимоги. 22.12.2023 ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було складено і підписано вищевказаний акт (а.с.52 зворот). 27.12.2023 на виконання умов вище вказаного договору факторингу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сплатило фінансування, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с.53). З Реєстру боржників до договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 слідує, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 555166187541 від 29.01.2022 у розмірі 3 586, 40 грн, з яких: 1 400, 00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 186, 40 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 53 зворот-55). З довідки по договору позики №555166187541 від 29.01.2022 (а. с. 44 зворот-45), складеної 22.12.2023 щодо позичальника [PERSON] , вбачається, що 29.01.2022 видана позика в сумі 1 400, 00 грн, проценти нараховані за період з 29.01.2022 по 27.02.2022 в сумі 30, 68 грн вдень (2, 19%), що становить 920, 40 грн (30 днів*30, 68 грн), 01.03.2022 нараховано проценти в сумі 72, 88 грн, з 02.03.2022 по 29.03.2022 в сумі 36, 44 в день (2, 60%), що становить 1 020, 32 грн (28 днів*36,44 грн), 30.06.2022 нараховано проценти в сумі 172, 80 грн, 01.03.2022 нарахований штраф в сумі 350, 00 грн, який списаний 04.10.2023. Загалом нараховано проценти в сумі 2 186, 40 грн. Разом нараховано 3 586, 40 грн. Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статей 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відносини між сторонами регулюються також Законом України "Про споживче кредитування". Судом не встановлено порушень норм цього закону при укладанні кредитного договору та договору позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд встановив, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по договору про споживчий кредит № 4960311 від 12.12.2021, укладеному між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , та по договору позики № 555166187541 від 29.01.2022, укладеному між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] та первісні кредитори уклали зазначені кредитний договір та договір позики в електронній формі з використанням позичальником електронного підпису одноразового ідентифікатора, однак у порушення умов указаних договорів позичальник не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та позики у розмірах та на умова, визначених укладеними договорами, а отже суд вбачає підстави для задоволення позову. Щодо сум заборгованості суд зазначає таке. Як зазначено вище судом перевірені розрахунки заборгованості за кредитним договором № 4960311 від 12.12.2021 та за договором позики №555166187541 від 29.01.2022, виконані первісними кредиторами, які надані позивачем. Розрахунок заборгованості за договором №4960311 від 12.12.2021 відповідає його умовам. Щодо розрахунку заборгованості за договором позики №555166187541 від 29.01.2022, наведеному в довідці по договору позики №555166187541 від 29.01.2022 (а. с. 44 зворот-45), складеної 22.12.2023, 01.03.2022 нараховано проценти в сумі 72, 88 грн, тобто в подвійному розмірі, що на думку суду не узгоджується з умовами договору; 30.06.2022 нараховано проценти в сумі 172, 80 грн, які нараховані поза межами строку кредитування та в сумі, яка не передбачена умовами договору - 12, 34%. Відповідач не надав суду інші розрахунки заборгованості за зазначеними договорами. Отже, з урахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором № 4960311 від 12.12.2021 у розмірі 23 121, 00, з яких: 9 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредита); 13 821, 00 грн сума - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, заборгованість за комісіями - 300, 00 грн та заборгованість за договором позики №555166187541 від 29.01.2022 у сумі 3 377, 16 грн, з яких: 1 400, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредита); 1 977, 16 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Разом за двома договорами має бути стягнуто з відповідача 26 498, 16 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Щодо стягнення комісії за надання кредиту в сумі 300, 00 грн, передбаченої договором № 4960311 від 12.12.2021, суд зазначає , що відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Щодо стягнення судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422, 40 грн. На підтвердження витрат з професійної правничої допомоги представник позивача надав суду договір № 02-09/2024-5 про надання правової допомоги від 02.09.2024 (а. с. 12-13), Тарифи на послуги ФОП [PERSON] (а. с. 11), заявку на надання юридичної допомоги № 37 від 01.02.2025 (а. с. 16), витяг з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 (а. с. 17), платіжну інструкцію кредитового переказу від 17.03.2025 (а. с. 15), відповідно до яких фізичною особою-підприємцем [PERSON] надано юридичну допомогу на суму 9 000,00 грн. Відповідно до частини 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Отже, цією нормою передбачено розподіл витрат на правничу допомогу, надану адвокатом. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Позивачем не надано суду документи, що підтверджують статус та повноваження [PERSON] як адвоката, передбачені ст. 12, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги, укладений з адвокатом; довіреність, видана адвокату; ордер адвоката. Отже, витрати на надану фізичною особою-підприємцем, яка не має статусу адвоката, юридичну допомогу в сумі 9 000, 00 грн стягненню з відповідача не підлягають. З огляду на те, що позов задоволено частково, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 403, 50 грн пропорційно до задоволених позовних вимог (99, 22%). Оплата судового збору позивачем в сумі 2 422, 40 грн підтверджується платіжною інструкцією № 0507330007 від 24.03.2025 (а. с.65).

Outcome: partial