Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Зазначає, що 12.07.2024 року, будучи клієнтом Банку, відповідач уклала з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101720764012842, щодо надання останній кредиту в розмірі 20000 грн., строком на 36 місяців (тобто до 11.07.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.0 щорічно. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 27.04.2025 року заборгованість за кредитним договором становить -29113,17 грн., яка складається з наступного: 19617,92 грн. заборгованість за кредитом; 8907 заборгованість за відсотками, 588,25 грн. заборгованість за пенею. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 29113,17 грн., згідно кредитного договору № АВН0СТ155101720764012842 від 12.07.2024 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК\~України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 19.12.2022 року [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7-8). Із матеріалів справи вбачається, що 12.07.2024 року, [PERSON] уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір № АВН0СТ155101720764012842, щодо надання останній кредиту в розмірі 20000 грн., строком на 36 місяців (тобто до 11.07.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.0 % щорічно (а.с. зворот 8-12). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 10). Відповідно до паспорта споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» вбачається, що ліміт кредиту наданий на споживчі потреби на 36 місяців, процентна ставка відсотків річних 85 % (а.с. зворот 8). Із матеріалів справи вбачається, що АТ «А-Банк» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером № TR.37314983.28713.65455 від 12.07.2024 року (а.с. зворот 13). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 27.04.2025 року заборгованість за кредитним договором становить -29113,17 грн., яка складається з наступного: 19617,92 грн. заборгованість за кредитом; 8907 заборгованість за відсотками, 588,25 грн. заборгованість за пенею (а.с. 13-14). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «А-Банк» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19617,92 грн., по процентам в розмірі 8907 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем пені в розмірі 588,25 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~ЦК України, який доповнений\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX\~та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № АВН0СТ155101720764012842 від 12.07.2024 року в розмірі 588,25 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № АВН0СТ155101720764012842 від 12.07.2024 року, у розмірі 28524,92 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 19617,92 грн., заборгованості по процентах 8907 грн. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 28524,92 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2373 грн. 22 коп. пропорційно частині задоволених вимог (97,97 %).

Outcome: partial