Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ВІН\~ФІНАНС» звернулося\~до суду\~і просить\~поновити строк\~позовної давності\~для подання\~позову до\~гр.\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором №L3281751\~від 13.10.2018,\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~на його\~користь заборгованість\~за кредитним\~договором №L3281751\~від 13.10.2018\~у розмірі\~23405,83\~грн.,\~понесені витрати\~на сплату\~судового збору\~у розмірі\~2422,40\~грн.,\~понесені витрати\~на правову\~допомогу у\~розмірі 5000\~грн.,мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Позивач в судове засідання не з`явився, проте, згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник адвокат Зарічна В.С. в судове засідання не з`явилися повторно, попередньо представником подавалися клопотання про відкладення розгляду справи а зважаючи на те, що справа в провадженні суду з 17.09.2024 і визначений розумний строк для розгляду такого виду справ в суді, і в суді наявні всі належні та допустимі докази для повного та всебічного розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає продовжити розгляд за відсутності відповідача та його представника. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав: Так, приписами пункту 1 частини 2статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12статті 11 Закону №675-VIII). Відповідно до ст.205,207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, положеннями статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до приписів частин 3-5статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Заст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629,638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Заст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ст. 267 ЦК України визначено - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до п. 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). п.19 у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Судом встановлено, що 13.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (первісний кредитор) укладено договір кредитної лінії № AG5581249 з [PERSON] , до договору надано також паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов кредитування надана сума кредиту становить 7000,00 грн, процентна ставка 234% річних. Кредитування відбувається на умовах строковості, зворотності, платності. Позика видається строком на 3 дні. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. За вказаним договором зазначено, що\~\~ [PERSON] підписав договір електронним підписом. (а.с.31-38). Графік платежів до договору суду не надано. За розрахунком заборгованості за договором №L3281751 від 13.10.2018, загальна заборгованість станом на 14.06.2023 складається з: сума основного боргу 7000,00 грн, проценти 1365,00 грн, комісії, пеня, штрафи 7000,00 грн, загальна заборгованість 15362,00 грн (а. с. 30). За розрахунком позивача сум інфляційних втрат та суми 3% річних за період 11/08/2021 - 09/08/2024, згідно якого заборгованість відповідача за кредитним договором №L3281751 від 13.10.2018 - 15365,00 грн., сума збитків з урахуванням 3% річних\~1382,08 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 6658,75 грн. Разом заборгованість становить - 23405,83 грн.(а.с.29). 01.07.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L3281751 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно Відповідача, що також підтверджується формою реєстру прав вимог (а.с.17-22/. До позову також додано: -виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІН ФІНАНС"; - Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб\~підприємців та громадських формувань ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»"; - Договір №36 про надання правової допомоги від 25.04.2024; - ордер про надання правничої допомоги серія АІ №1677215; - Детальний опис робіт /надання послуг/; - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Докази,\~що підтверджують\~зміну назви\~Товариства «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ДОВІРА\~ТА ГАРАНТІЯ»"(яка\~набула права\~вимоги до\~відповідача згідно\~договору факторингу)\~на ТОВ\~«ВІН ФІНАНС»\~до матеріалів\~ справи\~не додано,\~тобто в підтвердження даної обставини матеріали справи будь-яких доказів не містять. \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить на наступних висносків: 13.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (первісний кредитор) з [PERSON] (відповідачем по справі) укладено договір кредитної лінії №L3281751(згідно позову) і №AG5581249(який міститься матеріалах справи).Договір підписаний електронним цифровим підписом. Умовами договору визначено, що Товариство зобов`язане видати клієнту, а клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені. \~ \~ \~ \~Разом з тим, Позивачем ТОВ "ВІН ФІНАНС" не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем ТОВ«Фінансова компанія«Дінеро»\~\~були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами позики, а відповідач ці кошти отримав. Будь-яких належних та допустимих доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано. Також позивачем не доведено набуття ним права вимоги на підставі договору факторингу. Окрім цього, суд також звертає увагу і на те, що доказів на підтвердження оплати за договором факторингу стороною позивача також не надано. З огляду на викладене, недоведеною є вимога про стягнення з боржника на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІН ФІНАНС" боргу за кредитним договором від 13.10.2018, номер договору також судом не було встановлено. Суд також враховував, що звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Отже, ураховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити. Щодо вимоги про поновлення строку позовної давності для подання позову У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Тобто, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, що звернені позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Оскільки у даній справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог та відповідач не заявив про необхідність застосування позовної давності, а тому дане питання судом не досліджується. Щодо розподілу суми судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача. Оскільки у позові відмовлено,\~суд відмовляє у стягненні з відповідача суму судових витрат. На підставі ст.526,527,610-612,627-629,638 ЦК України,

Outcome: dismissed