Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У червні 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 100 269 грн. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що на момент звернення до суду працює у\~Державному підприємстві\~«Виробниче об`єднання\~Південний машинобудівний\~завод імені\~О.М.\~Макарова».\~Зазначає,\~що їй\~не виплачується\~заробітна плата.\~Станом на\~22.05.2025\~року заборгованість\~становить 100\~269\~грн., у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 24.06.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата\~виплачується\~працівникам\~регулярно в\~робочі\~дні\~у строки,\~встановлені\~колективним\~договором або\~нормативним\~актом\~роботодавця,\~погодженим\~з\~виборним органом\~первинної\~профспілкової\~організації чи\~іншим\~уповноваженим\~на представництво\~трудовим\~колективом\~органом (а\~в\~разі\~відсутності таких\~органів\~-\~представниками,\~обраними\~і\~уповноваженими трудовим\~колективом),\~але\~не\~рідше двох\~разів\~на\~місяць через\~проміжок\~часу,\~що\~не\~перевищує шістнадцяти\~календарних\~днів,\~та\~не\~пізніше семи\~днів\~після\~закінчення періоду,\~за\~який\~здійснюється виплата. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» з 07.09.1982 року, де працює по теперішній час, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Спірні відносини між сторонами виникли з підстав того, що відповідач не в повному обсязі виплачував позивачу нараховану йому заробітну плату. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом з урахуванням вказаної норми надається оцінка доводів позивача в частині обґрунтування вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в заявленому розмірі. Про надання відомостей щодо нарахованої і виплаченої зарплати вказано в ст. 110 КЗпП і ст. 30 Закону України «Про оплату праці» - при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Як вбачається\~з\~довідки\~ДП «Виробниче\~об`єднання\~Південний\~машинобудівний завод\~імені\~О.М.\~Макарова»\~Вих.\~№\~304/60\~від\~22.05.2025\~року, [PERSON] нарахована, але не виплачено заробітної плати за травень 2021 року 1\~181 грн.; за червень 2021 року 3\~397 грн.; за липень 2021 року 1\~345 грн.; за вересень 2021 року 1\~339 грн.; за жовтень 2021 року 356 грн.; за листопад 2021 року 177 грн.; за січень 2022 року 97 грн.; за лютий 2022 року 136 грн.; за березень 2022 року 1 111 грн.; за квітень 2022 року 1\~381 грн.; за травень 2022 року 1\~392 грн.; за червень 2022 року 1\~147 грн.; за липень 2022 року 1\~146 грн.; за серпень 2022 року 1\~392 грн.; за грудень 2023 року 5\~173 грн.; за березень 2024 року 7 518 грн.; за квітень 2024 року 6 498 грн.; за травень 2024 року 7 219 грн.; за червень 2024 року 7 137 грн.; за липень 2024 року 6 148 грн.; за серпень 2024 року 6 626 грн.; за вересень 2024 року 2 857 грн.; за жовтень 2024 року 4 855 грн.; за грудень 2024 року 5 637 грн.; за січень 2025 року 3 317 грн.; за лютий 2025 року 6 618 грн.; за березень 2025 року 7 736 грн.; за квітень 2022 року 7\~333 грн., а всього сума невиплаченої заробітної плати становить 100 296 грн. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь [PERSON] слід стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 100 296 грн., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені та позивач був звільнений від сплати судового збору за цими позовними вимогами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі\~1\~211\~грн.\~20\~коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved