Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилалась на те, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 11 лютого 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». До укладення шлюбу з [PERSON] донька [PERSON] проживала з позивачем, та у зв`язку з її станом здоров`я перебувала під її постійним наглядом. [PERSON] [INFO] народила [PERSON] , яка є дитиною з інвалідністю відповідно до довідки №21 від 12 квітня 2023\~року, діагноз G40.31 та потребує постійного догляду. Всі витрати на пологи, лікування та утримання до 7-місячного віку [PERSON] забезпечували вона та її чоловік. [PERSON] та його родина матеріальної допомоги не надавали. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , у якого виявлено вади серця. Для проведення складної операції вона була вимушена продати земельну ділянку. [PERSON] і його родина не надали жодної фінансової підтримки. Через конфлікти з [PERSON] донька [PERSON] подала позов про стягнення аліментів та проживала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2023 року [PERSON] повернулася до родини [PERSON] , заборонивши їй бачитися з онуками. Зазначає, що на теперішній час вона позбавлена можливості спілкуватися з онуками та не має інформації про їх стан здоров`я та належне лікування. Додала, що вона, як бабуся не спілкується з онуками, оскільки [PERSON] перешкоджає її спілкуванню з ними, у зв`язку з чим вирішити такий спір у позасудовому порядку неможливо, а тому вона звернулась до суду із цим позовом та просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в участі у вихованні та спілкуванні з онуками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Визначити [PERSON] способи участі у вихованні онуків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ними, установивши часи зустрічі баби [PERSON] з онуками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] : - щопонеділка та щочетверга з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності [PERSON] без присутності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з урахуванням призначеного лікування та обстеження онуків; - щороку у день народження [PERSON] [INFO] в присутності [PERSON] з 12.00 год. до 20:00 год. без присутності [PERSON] з урахуванням призначеного лікування та обстеження онуків; - щороку на наступний день після дня народження [INFO] [PERSON] та 10 грудня Кіяшка Миколи Івановича з 10.00 год. до 20:00 год. в присутності [PERSON] без присутності [PERSON] з урахуванням призначеного лікування та обстеження онуків. Відзив на позов на адресу суду не надходив. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26\~серпня 2024\~року матеріали цієї позовної заяви було передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 12 листопада 2024 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла ця цивільна справа. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12\~листопада 2024 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. та 13 листопада 2024 року матеріали передані головуючому судді. 13 листопада 2024 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 14 листопада 2024 року. Ухвалою судді від 14 листопада 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному письмово у позові. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бут Н. В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному письмово у позові, у подальшому адвокат Бут Н. В. через підсистему «Електронний суд» подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлені вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, оскільки вважає їх наклепом та надуманими підставами. Ззаначив, що не забороняє дружині відвідувати батьків та не чинить перешкоди у спілкуванні з онуками. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву і клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. У судове засідання представник третьої особи Служба у справах дітей Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, через підсистему «Електронний суд» направив заяву, у якій просив провести судове засідання за його відсутності, а також зазначив, що спеціалісти служби у справах дітей неодноразово виходили за адресою [ADDRESS] , відповідно до актів умов проживання дитини для дітей створені належні умови. З батьками проведено бесіду щодо належного виховання дітей та про те, щоб батьки не чинили перешкоди, у спілкуванні з онуками. На комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про усунення перешкод у спілкуванні бабусі та дідусі з своїми онуками, але [PERSON] та [PERSON] відмовились категорично надати дозвіл у спілкуванні з онуками не пояснюючи причини. Батьки [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди у спілкуванні з онуками. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача [PERSON] , а також допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 березня 1998 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 21). Також установлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 20). З 11 лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу, під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб виданим повторно 23 травня 2023 і наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 19). З наданих належним чином засвідчених копії медичних документів, судом установлено, що [PERSON] є дитиною-інвалідом, яка потребує домашнього догляду та яка з 12 квітня 2023 року перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитини-інвалід» з діагнозом G40.31 (а.с. 24, 25). Також з наданих належним чином засвідчених копії медичних документів, судом установлено, що [PERSON] є дитиною-інвалідом, який потребує домашнього догляду та який з 18 травня 2023 року перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитини-інвалід» з діагнозом Q21.0 (а.с. 26, 27). З листа служби у справах дітей Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №118 від 23 липня 2024 року, убачається, що родина [PERSON] та [PERSON] , де мешкають малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , потрапила в поле зору, так як батьки перешкоджають бабусі та дідусі у спілкуванні з онуками. Спеціалісти служби у справах дітей неодноразово виходили за адресою [ADDRESS] , відповідно до актів умов проживання дитини для дітей створені належні умови. З батьками проведено бесіду щодо належного виховання дітей та про те, щоб батьки не чинили перешкоди, бабі та діду, у спілкуванні з онуками. Також до сімейного лікаря були направлені запити щодо отримання інформації про стан малолітніх дітей та про участь батьків у питані здоров?я дітей. Згідно з наданих відповідей установлено, що батьки займаються здоров?ям дітей. На комісії прав захисту дитини було розглянуто питання про усунення перешкод у спілкуванні бабусі та дідусі з своїми онуками, але [PERSON] та [PERSON] відмовились категорично надати дозвіл у спілкуванні з онуками не пояснюючи причини (а.с. 31). Свідок [PERSON] , який є дідом дітей, у судовому засіданні пояснив, що відповідачі перешкоджають у спілкуванні бабі й діду з онуками, зазначив, що не бачив як відповідачі з їх дітьми виходять за межі їх двору. Свідок [PERSON] , яка є рідною тіткою дітей, у судовому засіданні пояснила, що останній раз дітей бачила у 2023 році, потім [PERSON] повернулася жити до [PERSON] і після цього з дітьми не було жодного спілкування, оскільки відповідача не дають можливості з ними спілкуватись. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно зі статтею 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Відповідно до статті 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9\~Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ у справі "Крускіч проти Хорватії" від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ "Богоносови проти Росії" від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа "Гокканнен проти Фінляндії", ЄСПЛ від 23 вересня 1994\~року, справа "Мамчур проти України", ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа "Крапівін проти Росії", ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків. Разом з тим, саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, що означає лінію батьківського виховання головною. З огляду на це, дід, баба, інші особи мають ураховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватись або хоча би не суперечити тому вихованню, яке дитині дають батьки. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Суд зауважує, що статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~5,\~ч.\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст.\~80\~ЦПК\~України \~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вирішення цієї цивільної справи та ухвалення у ній відповідного законного й обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Усі ці складові могли бути з`ясовані лише у процесі доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Стаття 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст.\~43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачами склалися недоброзичливі відносини, сторони конфліктують з приводу будь-якого питання, неспроможні досягти згоди. У тому числі між останніми відсутнє взаєморозуміння і щодо часу та способу спілкування баби з онуками. Відносини між сторонами склалися таким чином, що виключають позасудовий компроміс щодо порядку зустрічей та спілкування баби з онуками. Разом з тим, наявність неприязних відносин між відповідачами та позивачем не є підставою для обмеження прав позивача на спілкування з онуками. Сам факт звернення позивача до суду із цим позовом свідчить про наявність перешкод у її спілкуванні з онуками. Позивач [PERSON] бажає приймати участь у вихованні онуків [PERSON] та [PERSON] та спілкуватися з ними. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дітей з бабою служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб дітей. Позивач має право на спілкування з онуками та приймати участь у їх вихованні і при цьому відповідачі не мають права перешкоджати цьому в інтересах дітей. Позбавлення баби права на спілкування з онуками може позбавити їх родинних зв`язків, турботи та любові з її боку. Вирішуючи спір щодо участі позивача у вихованні онуків, суд має, перш за все, ураховувати інтереси самих дітей. Судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на своїх внуків, а також будь-яких її дій всупереч інтересам дітей. Обставин, які б унеможливлювали спілкування позивача з малолітніми онуками чи обставин, які б свідчили, що таке спілкування не відповідає інтересам дітей, в судовому засіданні не встановлено, як і не доведено відповідачами. Також відсутні об`єктивні данні вважати, що позивач буде негативно впливати на фізичний та психоемоційний стан дітей та їх розвиток. Наявні відносини між сторонами в справі, жодним чином не можуть впливати на спілкування дітей із бабою по лінії своєї матері. Відповідно, батько та мати дитини не повинні зловживати своїми правами на спілкування дітей з бабою і давати можливість бачитися дітям з останньою, захищаючи та поважаючи право дітей на сімейне виховання. Між тим, за висновками Європейського суду з прав людини у рішенні у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. З огляду на це, ураховуючи принципи ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на повагу до сімейного життя не можуть переважати над правом дитини спілкуватися з близькими родичами, в тому числі бабусею по лінії матері та мати і батько дітей не вправі через власні непорозуміння з позивачем позбавляти дітей такого права. Ураховуючи вищевикладене, а також закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування баби з онуками та участь у їх вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онуками, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у спілкуванні з онуками та баланс між інтересами позивача, відповідачів та самих дітей, приймаючи до уваги вік малолітніх дітей, суд вважає за необхідне визначити позивачеві порядок зустрічей та проведення часу з онуками [PERSON] та [PERSON] , установивши часи зустрічі: щопонеділка та щочетверга з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності [PERSON] без присутності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з урахуванням призначеного лікування та обстеження онуків; щороку у день народження [PERSON] [INFO] в присутності [PERSON] з 12.00 год. до 20:00 год. без присутності [PERSON] з урахуванням призначеного лікування та обстеження онуків; щороку на наступний день після дня народження [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] з 10.00 год. до 20:00 год. в присутності [PERSON] без присутності [PERSON] з урахуванням призначеного лікування та обстеження онуків. Відтак, з наведених вище мотивів суд вважає, що визначений порядок та спосіб спілкування з дітьми є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримки зв`язків між родичами. При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити установлений судом спосіб участі у вихованні дітей, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дітей, що буде відповідати її інтересам. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~А також, відповідно відповідачі повинні відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved