Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

17 липня 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 12 грудня 2020 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, відсутня довіра, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2020 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 567, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 грудня 2020 року (а.с. 9). Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, відсутня довіра, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином вимоги в частині зміни прізвища позивача на її дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved