Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У червні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути в солідарному порядку з відповідача на користь позивача борг за спожиту електричну енергію у розмірі 3877,44 грн. Як на підставу позовних вимог вказано, що за адресою: [ADDRESS] , було відкрито рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . За вказаним особовим рахунком станом на 21.05.2025 існує заборгованість у розмірі 3877,44 грн. за період з серпня 2020 року по грудень 2021 року, яка досі не сплачена. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідач правом\~на подання\~відзиву на\~позов не\~скористалась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за останнім відомим місцем проживання та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положень Закону України Про ринок електричної енергії з 01.01.2019 ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП від 14.06.2018 № 429) та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області. Судом встановлено, що ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . Згідно довідки №131/5 від 29.05.2025 про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.08.2020 по 01.01.2022 за особистим рахунком № [NUMBER] , існує заборгованість у розмірі 3877,44 грн. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2025, інформаційна довідка №430053704, право власності на квартиру [ADDRESS] за вищевказаною адресою з 25.02.2003 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №318/1 від 04.02.1998. Відповідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання та витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва №16.27-50347-2025 від 05.06.2025 [PERSON] зареєстрованою за вищевказаною адресою та у Миколаївській області не значиться.\\ Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказана норма узгоджується із статтею 13 Конституції України, якою визначено, що власність зобов`язує. Отже чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. Статями 68, 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не була власником квартири [ADDRESS] у період утворення заборгованості перед ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» у сумі 3877,44 грн., доказів реєстрації її місця проживання за вказаною адресою матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що відповідач була споживачем послуг електропостачання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідача судових витрат в порядку статті 141 ЦПК України, відсутні.

Outcome: dismissed