Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

10.04.2025 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 23.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 977144, за умовами якого позикодавець надав відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. за умови повернення грошових коштів зі сплатою відсотків в розмірі 2 % за кожний день користування кредитом з другого дня користування ним до дня повернення. 25.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, в т.ч. за вищевказаним кредитним договором. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за договором № 977144 від 23.09.2021 року. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на день оформлення позовної заяви виникла заборгованість у розмірі 15 392,32 грн., з яких: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10 300 грн. заборгованість за відсотками, 80 грн. інфляційні збитки, 12,32 грн. 3 відсотки річних. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 392,32 грн. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не скористався процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М. письмово просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не сповістила. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 23.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 977144. За умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 2 % за кожний день користування кредитом з другого дня користування ним до дати повернення. На підтвердження укладення договору позивачем надано правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за допомогою мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики). 23.09.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало умови договору та перерахувало 5 000 грн. на банківську картку, зазначену відповідачем під час укладення договору. 25.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, в т.ч. за вищевказаним кредитним договором. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики № 977144 від 23.09.2021 року в розмірі 15 392,32 грн. Відповідно до розрахунку, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15 392,32 грн., з яких 5 000 грн. сума основного боргу, 10 300 грн. заборгованість за відсотками, 80 грн. інфляційні збитки за лютий 2022 року, 12,32 грн. 3 відсотки річних за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 року. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Оскільки відповідачем було отримано кошти за договором кредиту, але заборгованість погашена не була, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3 028 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. У позові ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн. На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 10 від 01.01.2025 року до договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, підписаною керівниками АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», згідно з якою сторони погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , визначивши загальну ціну 9 000 грн., до якої включено: надання усної консультації з вивчення документів 3 000 грн. (2 години вартістю 1 500 грн. за 1 год.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6 000 грн. (2 години вартістю 3 000 грн. за 1 год.); витяг з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 року, підписаний АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 9 000 грн. та за видами виконаних робіт відповідає заявці про надання юридичної допомоги. У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved