Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 13 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №2814971. Позивач вказує, що 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №2814971 від 13.05.2024 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики в розмірі 18810,00 грн., з яких: - 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. - 810,00 грн. сума заборгованості за відсотками. - 1200,00 грн. сума заборгованості за пенею. Стягнути понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог. При цьому просить суд застосувати пункти 14, 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Представник позивача в судове засідання не з`явився, відповідно до позовної заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №2814971, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами договору відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 6000,00 грн. на строк 20 днів з виплатою відсотків за стандартною процентною ставкою в розмірі 0,675 % на добу, строк повернення позики 02.06.2024 року. В додатку 1 до договору позики №2814971 наведена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №2814971 від 13.05.2024 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики в розмірі 18810,00 грн., з яких: - 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. - 810,00 грн. сума заборгованості за відсотками. - 1200,00 грн. сума заборгованості за пенею. Вказана заборгованість підтверджена розрахунком заборгованості за підписом представника ТОВ «ФК «ЄАПБ». [PERSON] визнає факт отримання ним кредитних коштів за наведеними вище договорами та невиконання ним зобов`язань з їх повернення. Згідно з ч.1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. Як вбачається з наданих відповідачем суду документальних доказів відповідач [PERSON] призваний на військову службу по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 щодо оголошення загальної мобілізації 23 лютого 2023 року та перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] . [PERSON] є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , дата видачі 04 грудня 2023 року. Таким чином, у період виконання умов кредитного договору, відповідач мав статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до відповідача не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи вищенаведені обставини та наведені положення законодавства, суд вважає, що та обставина, що позивач не знав і нараховував заборгованість включно зі всіма складовими, не маючи даних про вказані обставини, не спростовують права відповідача, як військовослужбовця, на гарантоване законом надання йому відповідних пільг. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial