Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

До Ямпільського районного суду Сумської області від позивача [PERSON] надійшов вищевказаний позов, в якому він просить суд: - Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 32774 виданий 21.05.2021 року, що вчинений Приватним нотаріусом КиєвоСвятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. - Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] збитки у розмірі 50683,65 грн. - Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] сплачені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8000,00 грн. та сплачені витрати на судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги якого обґрунтовані тим, що у 2025 році [PERSON] з реєстру боржників дізнався, що щодо нього Приватним виконавцем Нордіо В.В. виконуються виконавче провадження ВП № 65885360. Виконавче провадження було відкрите Приватним виконавцем Закорком В.В., діяльність якого в подальшому припинено, та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису № 32774 виданий 21.05.2021. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з Позивача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (Відповідач) заборгованості у розмірі 45630,60 грн. Позивач вважає, що оспорюваний Виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з порушенням Приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного Виконавчого напису, що є самостійною та достатньою підставою для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (посилається на правову позицію, викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17). Так, при ознайомленні з матеріалами Виконавчого провадження, Позивач дізнався, що оспорюваний Виконавчий напис був вчинений на підставі Кредитного договору від 27.11.2020 року № 902778788, що був укладений між Позивачем та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбувається на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», що нібито набуло право вимоги на борг. На думку позивача, оспорюваний Виконавчий напис вчинений з порушенням порядку його вчинення, в частині не надсилання обов`язкового повідомлення-застереження про його вчинення, що є підставою для його визнання таким, що не підлягає виконанню. Також вважає, що оспорюваний Виконавчий напис вчинений з порушенням порядку його вчинення, в частині перевірки безспірності заборгованості при його вчиненні, що є підставою для його визнання таким, що не підлягає виконанню. Отже, оскільки Позивач має достатні правові підстави вважати, що оспорюваний Виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчого напису нотаріусом та є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Щодо стягнення збитків Позивач зазначає наступне: У рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі незаконного виконавчого напису, було стягнуто кошти з Позивача в розмірі 50683,65 грн. Даний факт підтверджується Довідкою від 06.03.2025 року, виданою Позивачу військовою частиною [NUMBER] , у якій Позивач займає посаду військовослужбовця та проходить військову службу за контрактом. Відповідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки, які поніс Позивач, знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з діями Відповідача щодо вчинення та примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису від 21.05.2021 №32774, тому сума збитків у розмірі 50683,65 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок Відповідача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, Позивач зазначає наступне: Представництво інтересів Позивача здійснював адвокат Яресько Тарас Віталійович на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №25038 від 25.02.25 року. Надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається Сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін. Відповідно до п.2 Додатку № 1 до Договору вартість послуг за домовленістю Сторін складає фіксовану суму 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок). Пунктами 7.1-7.3 Додатку № 1 до Договору встановлено, що правова допомога вважаються наданою після підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг. 04.03.2025 року Адвокат Яресько Т.В. та Позивач підписали Акт приймання-передачі послуг №1, тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яресько Т.В. були надані в повному обсязі. Позивач оплатив послуги у розмірі 8 000,00 грн. Рух справи в суді першої інстанції Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 01.04.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення\~сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію зазначеної ухвали надіслано сторонам по справі /Довідки про доставку електронного документа а.с. 60, 61, 62, 63, доказ надіслання приватному нотаріусу засобами поштового зв`язку 64/, поштове відправлення адресоване приватному нотаріусу повернулось з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Разом з тим відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1\~ст. 83 ЦПК). Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 21.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 32774 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 902778788 від 27.11.2020, укладеним між позивачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником якого є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 05.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», у розмірі 44430,60 грн. (а.с. 12). Виконавчий напис було вчинено на підставі Договору від 27.11.2020 року № 902778788, що був укладений між Позивачем та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» /Копій кредитного договору а.с. 13-14, графіку розрахунків а.с. 15/. Згідно копії Постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2021 Приватним виконавцем Закорком В.В. на підставі виконавчого напису № 32774 виданого 21.05.2021 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 45630,60 грн. було відкрито виконавче провадження ВП №65885360 /а.с. 16/ та в подальшому здійснено примусове виконання /Постанова про прийняття виконавчого провадження приватним виконавцем В.Нордіо від 23.06.2021 а.с. 17, Постанова про стягнення з боржника основної винагороди а.с. 23.06.2021 а.с. 18, Постанова поро звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.06.2021 а.с. 19/. У рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі незаконного виконавчого напису, було стягнуто кошти з Позивача в розмірі 50683,65 грн. Даний факт підтверджується Довідкою від 06.03.2025 року, виданою Позивачу військовою частиною [NUMBER] , у якій Позивач займає посаду військовослужбовця та проходить військову службу за контрактом /а.с. 20/. Норми права, які застосував суд Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі №916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання позивачем вимоги про сплату боргу, тому останній був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», не є безспірною. Крім того, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 332152116 від 19.05.2019, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Отже, станом на 20.05.2021 у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, що виникла за кредитним договором. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», який є правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги по кредитному договору. Також відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачем визначено ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача, що узгоджується із правовим висновком, наведеним у Постанові КЦС ВС від 19 червня 2023 року в справі № 187/1718/20. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Відповідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача під час розгляду справи в суді на підставі Договору №25038 про надання правової /правничої/ допомоги від 25.02.2025 /а.с.26-27 здійснював адвокат ЯРЕСЬКО Тарас Віталійович. Відповідно до п.3.1 Договору Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається Сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін. Відповідно до п.2 Додатку № 1 до Договору вартість послуг за домовленістю Сторін складає фіксовану суму 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок). Пунктами 7.1-7.3 Додатку № 1 до Договору встановлено, що правова допомога вважаються наданою після підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі послуг, в якому зазначається детальний зміст наданої правової допомоги (за необхідності), розмір Гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму Гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання Акту приймання-передачі послуг підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту. 04.03.2025 року Адвокат Яресько Т.В. та Позивач підписали Акт приймання-передачі послуг №1, тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яресько Т.В. були надані в повному обсязі. Позивач оплатив послуги у розмірі 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок) вчасно, про що отримав від адвоката Яреська Т.В. відповідну розрахункову квитанцію від 04.03.2025 року, як це передбачено п.7.5 Додатку № 1 до Договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів, що були подані адвокатом у даній справі, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування в сумі 8000 грн., відповідає фактично наданим послугам. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Щодо стягнення судового збору Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. /а.с.1/. З урахуванням задоволення позову та на підставі\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved