Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі [PERSON] , звернулася до суду з цивільним позовом до Петровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне. Зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельних ділянок: площею 0,213 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0506, площею 0,2018 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0508 та площею 0,2095 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0510 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Верхньопетровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 016109. Також зазначає, що при житті 19.06.1997 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй - [PERSON] все своє майно. Вказує, що вона, будучи спадкоємцем за заповітом, постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, до прийняла спадщину. Зазначає, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом, після смерті [PERSON] немає. Також зазначає, що оскільки оригінал державного акту на право приватної власності на землю було втрачено, вона не має змоги оформити свої спадкові права через органи нотаріату. Просить встановити факт належності вищевказаного заповіту [PERSON] , оскільки її ім`я в заповіті помилково зазначено як « [PERSON] » (російською мовою « [PERSON] »), а також визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки: площею 0,213 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0506, площею 0,2018 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0508 та площею 0,2095 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0510 з майно, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Верхньопетровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Петровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять їх задовольнити. Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст. 198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що представником відповідача подано заяву про визнання позову, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] «[PERSON] и [PERSON] являються родителями [PERSON] , [INFO] » (рос.мов.). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 11.10.2002 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №016109 встановлено, що [PERSON] належали земельні ділянки: площею 0,213 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0506, площею 0,2018 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0508 та площею 0,2095 га, кадастровий номер 7324582500:02:004:0510 з майно, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Верхньопетровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, що також підтверджується інформаційними довідками Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.05.2025 року та витягами з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-9965208152025, № НВ-9965208322025 та № НВ-9965208562025. Факт втрати державного акту підтверджується публікацією оголошення в газеті «Рідний край» від 12.06.2025 року № 23. 19.06.1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхньопетровецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 20, яким заповіла [PERSON] все своє майно. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. З довідки виконкому Петровецької сільської ради Чернівецького району від 21.03.2025 року № 495 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , зазначена в заповіті від 19.06.1997 року, реєстровий номер 20, є однією особою. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії витягу зі Спадкового реєстру № 80779012 від 09.04.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. На день смерті [PERSON] разом з нею в [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Петровецької сільської ради Чернівецького району № 494 від 21.03.2025 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень абзаців 1 та 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт належності [PERSON] заповіту, складеного 19.06.1997 року від імені [PERSON] на користь [PERSON] , а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого стеттею 1270 цього кодексу, він не заявив про відому від неї. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] в установленому законом порядку, прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved