Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Шевченко Л.О. до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] у віці 72 років померла матір позивача [PERSON] . Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 1,3081 гектарів, земельна ділянка, площею 5,9113 гектарів. На земельні ділянки позивач отримала 17.05.2018 свідоцтво про право на спадщину за законом, а щодо будинку звернулась до державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем нотаріусу не наданий документ на зазначений житловий будинок, що встановлює право власності на нього, як того вимагає п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Успадкований позивачем спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав спадкодавцю на підставі запису, який зроблено в погосподарській книзі Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області, його побудовано до 05.08.1992, та на підставі технічного паспорту вважається введеним до експлуатації, самочинно збудовані будівлі та споруди відсутні. Розпорядженням начальника Святогірської міської військової адміністрації від 08.04.2025 року № 202 присвоєно адресу об`єкту нерухомого майна - спірному житловому будинку: [ADDRESS] . У зв`язку з чим позивач просить суд визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, літ. А-1, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,7 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м., літня кухня літ. Б, сарай літ. В, погріб літ. Г, сарай літ. Д, гараж літ. Е, вбиральня літ. Т, водопровід №1. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Шевченко Л.О., що діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія ВІ № 1305551 від 29.05.2025 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивача через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву з проханням справу розглянути за її відсутності та позивача. Вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Відповідачем на електронну адресу суду направлено лист про розгляд справи за відсутності його представника та вказали, що не заперечують проти заявлених вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 29.08.2017, яке видане Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської Ради депутатів трудящих Татарського району Новосибірської області, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2018 по справі №243/10650/17, ухвалою про виправлення описки Слов`янського міськрайонного суду Донецької область від 29.01.2018 року по справі №243/10650/17. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.05.2018 Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, 10.05.2018 слідує, що [INFO] в с. Миколаївка Слов`янського району, Донецької області, в Україні померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 47,7 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м., літня кухня літ. Б, сарай літ. В, погріб літ. Г, сарай літ. Д, гараж літ. Е, вбиральня літ. Т, водопровід №1., розташовані за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецькою Т.П. від 03.04.2024, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , що померла [INFO] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не наданий документ на зазначений житловий будинок, що встановлює право власності на нього, як того вимагає п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно довідки від 02.06.2025_№ 1133/04-13 наданої Відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області за адресою - [ADDRESS] станом на 13.01.2000 були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Згідно архівної довідки Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області від 01.11.2024 № 26/01.03-13 слідує, що в погосподарській книзі Долинської с сільської ради Слов`янського району, Донецької області за 2016-2020 роки с. Краснопілля т. 2 власником домогосподарства за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] . Інших відомостей не виявлено. Згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 402308100 від 05.112024 відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] власник [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2040, виданий 25.07.2024 року приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Задорожний Д.В. [PERSON] спадкоємець [PERSON] . Згідно листа Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 04-01/258 від 08.02.2024 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 в КП «БТІ» за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину зха законом, посвідченого Другою слов`янською ДНК за № 138 від 20.02.2001, дата реєстрації в КП «БТІ» 19.03.2001. Як видно з Витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 08.04.2025 Розпорядженням начальника Святогірської міської військової адміністрації від 08.04.2025 року № 202 присвоєно адресу об`єкту нерухомого майна, а саме: житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 47,7 кв.м. по [ADDRESS]. Нова адреса об`єкта нерухомого майна: [ADDRESS] . Інформація про присвоєння адреси внесена до Реєстру будівельної діяльності, реєстраційний номер в ЄДЕССБ: AR01:6370-1441-1418-1280. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, від 17.05.2018, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П., та зареєстровано в реєстрі за № 325 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка належала [PERSON] отримала дочка [PERSON] . Згідно довідки про технічні характеристики об`єкту нерухомого майна № 61 від 02.02.2024 та технічного паспорту Реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: TI01:2606-2194-1335-7896, виготовленого ФОП [PERSON] 17.04.2025 на замовлення [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , має наступні технічні характеристики: житловий будинок житловий будинок літ. А1, загальною площею 47,7 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м., літня кухня літ. Б, сарай літ. В, погріб літ. Г, сарай літ. Д, гараж літ. Е, вбиральня літ. Т, водопровід №1. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовані до 05.08.1992, та відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою КМУ №488 від 12.05.2023 та Постановою КМУ від 07.06.2017 №406 не є самовільними та не потребують документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Інвентаризація житлового будинку проводилась за матеріалами останньої інвентаризації 15.05.2016. При обстеженні житлового будинку «А-1» було встановлено, що житловий будинок був пошкоджений в період з 05.22 по 07.22 внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації. Стан житлового бдувдинку на теперішній час становить 80 % пошкодження. Згідно спадкової справи № 253/2000 наданої державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Грецькою Т.П. на підставі ухвали судді від 02.06.2025 слідує, що спадкова справа заведена до майна померлої [PERSON] на підставі заяви її доньки [PERSON] . Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормою ч.1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК Україниу першу чергуправо на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно дост. ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом з достовірністю встановлено, що спадкоємець [PERSON] донька спадкодавця [PERSON] у передбачений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Право власності на житловий будинок [ADDRESS] , на підставі наданих позивачем доказів належить [PERSON] . Як вказує позивач за змістом позовної заяви, та не оспорюється відповідачем, спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами були побудовані до 05.08.1992, та відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою КМУ №488 від 12.05.2023 та Постановою КМУ від 07.06.2017 №406 не є самовільними та не потребують документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Таким чином, спірний житловий будинок було збудовано на підставі чинних на той час дозвільних документів. Відповідно до ст. 2 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.ч. 2, 3 та 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17. З огляду на викладене, судом встановлено, що чинне на час будівництва спірного житлового будинку законодавство, не пов`язувало виникнення права власності з його державною реєстрацією. Позивач свідоцтво на право на спадщину на спірний житловий будинок не отримала, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі цього свідоцтва, оскільки спадкоємцем не надано документ, який встановлює право власності на житловий будинок, та визнати право власності на спадкове майно позивачу можливо лише в судовому порядку. Оскільки на теперішній час, відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв`язку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд доходить висновку що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved