Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат у розмірі 136\~195 грн. 16 коп., судових витрат по справі. В обґрунтування позову вказав, що\~30.08.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, який оформлено у вигляді розписки. Згідно розписки позивач передав, а відповідач прийняв у позику 74\~000 грн. та зобов`язався повернути їх до 31.10.2020. Сторони визначили даний договір як безпроцентний. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, грошові кошти у сумі 74\~000 грн. не повернув. У зв`язку із простроченням зобов`язання три відсотки річних від суми прострочення становлять 9\~736 грн. 56 коп., а інфляційні втрати становлять 52\~458 грн. 60 коп. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором позики, позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на сайті «Судова влада» в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1241623 від 28.03.2025 року, [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання 23.05.2023 (а.с.11, 14, 30). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.08.2020 [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 74 000 грн., які зобов`язувався повернути до 31 жовтня 2020 року (без процентів по домовленості із [PERSON] ) року. Вказаний факт підтверджується оригіналом розписки від 30.08.2020 року (а.с.39). \~ \~ \~ \~Як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. У частині першій\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини за договором позики, внаслідок порушення позичальником умов такого договору за ним утворилась заборгованість у сумі 74 000 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку. Права та інтереси позикодавця в подібних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку 3 % річних щодо заборгованості по розписці у розмірі 74 000 грн. (за 2020 рік - 62 дні, 2021 рік 365 днів, за 2022 рік - 365 днів, 2023 рік 365, 2024 рік 366 днів, 2025 рік 79 днів), розмір 3 % річних становить 9\~736 грн. 56 коп. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат на підставі відповідних індексів інфляції, які офіційно опубліковані на сайті Міністерства фінансів, щодо заборгованості по розписці у розмірі 74 000 грн., інфляційні втрати з листопада 2020 року по лютий 2025 року становлять 52\~458 грн. 60 коп. ( 74000 х 101,3 % х 100,9% х 101,3% х 101,0 % х 101,7 % х 100,7 % х 101,3 % х 100,2 % х 100, 1 % х 99,8 % х 101, 2 % х 100,9 % х 100, 8 % х 100,6 % х 101,3 % х 101, 6 % х 104, 5 % х 103, 1 % х 102, 7 % х 103, 1 % х 100, 7 % х 101, 1 % х 101,9 % х 102, 5 % х 100, 7 % х 100, 7 % х 100, 8 % х 100, 7 % х 101, 5 % х 100, 2 % х 100, 5 % х 100, 8 % х 99,4 % х 98, 6 % х 100, 5 % х 100, 8 % х 100, 5 % х 100, 7 % х 100, 4 % х 100, 3 % х 100, 5 % х 100, 2 % х 100, 6 % х 102, 2 % х 100 % х 100, 6 % х 101, 5 % х 101, 8 % х 101, 9 % х 101, 4 % х 101, 2 % х 100, 8 % = 126458, 60 грн. 74\~000 грн.= 52\~458, 60 грн.). Враховуючи, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань не виконав, позичених коштів у домовлений строк не повернув, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 74 000 грн.\~-сума основного боргу, 9\~736 грн. 56 коп. 3 % річних, 126\~458, 60 грн. коп. - інфляційні втрати, а всього 136\~195 грн. 16 коп. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та стягує із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1361 грн. 95 коп.

Outcome: approved