Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Заявниця звернулась із заявою до Пересипського районного суду м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт того, що з 20.10.2013 року по 17.03.2024 року вона, [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] і являєтьсь спадкоємцем 4 черги, згідно ст. 1264 ЦК України. В обґрунтування зазначеної заяви посилалась на те, що до жовтня 2013 року вона проживала зі своїми батьками в [ADDRESS] . В [ADDRESS] проживала їх далека родичка - [PERSON] . Сім`ї у неї не було, вона була одинока і проживала сама в квартирі, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] постійно підтримувала зв`язок з [PERSON] , приїздила до неї в гості, а тітка приїжджала до заявника в Ізмаїл. В 2013 році [PERSON] почала хворіти, стан здоров`я її погіршувався і вона запропонувала [PERSON] переїхати проживати до неї. Так як [PERSON] мала наміри переїхати з Ізмаїла до Одеси для працевлаштування і проживання, то остання прийняла пропозицію тітки і переїхала на постійне проживання в її квартиру. З жовтня 2013 року [PERSON] почала проживати постійно однією сім`єю з [PERSON] в її квартирі. [PERSON] працевлаштувалася на постійну роботу в ТОВ «Ардекс» і коли працевлаштовувалася то вказала фактичне місце проживання за адресою тітки: [ADDRESS] . У [PERSON] та [PERSON] був один сімейний бюджет, вони разом вели спільне домашнє господарство. [PERSON] являлась інвалідом 2 групи, у неї була мінімальна пенсія і основні матеріальні затрати сім`ї забезпечувала [PERSON] . В останні роки [PERSON] постійно хворіла та [PERSON] забезпечувала її ліками возила по необхідності в лікарню і до лікарів, доглядала її коли вона хворіла. [PERSON] також постійно оплачувала комунальні платежі за квартиру і інші матеріальні затрати пов`язані з життєдіяльністю їх сім`ї. [INFO] [PERSON] раптово померла. Після її смерті [PERSON] залишилася проживати в її квартирі, розпорядилася її майном, тобто фактично прийняла спадщину. В установлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , так як вважала, що має таке право, так як довгий час проживала з нею однією сім`єю і вона вважалася її родичкою. Однак нотаріус відмовив в цьому, так як у заявника немає необхідних документів які б підтверджували родинні відносини з тіткою і рекомендував звернутися до суду для встановлення в судовому порядку факту того, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років. Факт того, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю з жовтня 2013 року по день її смерті - [INFO] підтверджується наступним: [PERSON] проживала з [PERSON] в її квартирі постійно однією сім`єю з жовтня 2013 року на день її смерті [INFO] , що підтверджується показами свідків: [PERSON] , прожив, [ADDRESS] . [PERSON] , прожив, [ADDRESS] . [PERSON] , прожив, [ADDRESS] . Цей факт також підтверджується актами складеними і засвідченними головою ЖСК «Ленінський 30» в якому знаходиться квартира в якій [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім єю. Даний факт також підтверджується тим, що [PERSON] постійно працювала в м. Одесі в ТОВ «Ардекс» з 1.12.2014 року і коли заявниця працевлаштовувалася в ТОВ «Ардекс», то зазначила адресу проживання [ADDRESS] , про що в особовій картці за місцем її роботи зазначено місце проживання. Довідка з місця роботи додана до матеріалів справи. [PERSON] являлась інвалідом 2 групи, постійно хворіла, а пенсія в неї була мінімальна і [PERSON] в основному всі матеріальні витрати по її лікуванню вирішувала одна. [PERSON] забезпечувала її ліками, нормальним харчуванням і всім необхідним що було потрібно. [PERSON] також неодноразово проходила стаціонарне лікування в лікарнях і всі матеріальні витрати по її лікуванню і забезпеченню ліками та реабілітацію на ті періоди також [PERSON] брала на себе. Той факт, що померла проживала зі [PERSON] однією сім`єю підтверджується також тим, що вона мені як близькій людині передала всі свої правовстановлюючі документи на своє майно, а також всі документи особистого характеру, які знаходяться в заявника. Також [PERSON] додала до матеріалів справи, як докази платіжні квитанції, по яких [PERSON] проплачувала за комунальні послуги по користуванню квартирою на протязі кількох останніх років. Близьких і рідних померлої, які б могли бути спадкоємцями по закону першої, другої і третьої черги не має. Заявниця вважає що при таких обставинах, вона має право для звертання до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . Ухвалою суду від 06 травня 2025 року прийнято до свого провадження зазначену заяву за нормами окремого провадження. (а.с. 45). Крім того, ухвалою суду від 06 травня 2025 року витребувано у відповідності до ч.7 ст. 81 ЦПК України від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович О. Ю. завірені належним чином матеріали спадкової справи № 33/2024, номер у спадковому реєстрі 72578673, до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . (а.с. 47,48). 27 травня 2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович О. Ю. надійшла завірена належним чином копія запитуваної спадкової справи. (а.с. 54-68). Заявниця в судове засідання не з`явилась та нею подано на адресу суду заяву від 13 серпня 2025 року про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити. (а.с. 85). Представник заінтересованої особи Сірак В. В. надав клопотання про можливість розгляду справи за його відсутності, просив розглянути заяву від 26 травня 2025 року та залишити заяву [PERSON] без розгляду. (а.с. 80,81). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності заінтересованих осіб. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд прийшов до висновку задоволення заяви [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема згідно із п. 5 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В ході розгляду справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . 14 червня 2024 року відкрита спадкова справа № 33/2024, номер у спадковому реєстрі 72578673 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович О. Ю. до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . У відповідності зі\~ст. 1223 ЦК\~у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтями 1261-1265 ЦК України\~визначені черги спадкоємців за законом: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Четверта черга спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. За приписами\~статті 1270 ЦК України\~строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини Протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] заявниця звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Саганович О. Ю., в результаті чого була заведена спадкова справа № 33/2024. У своїй заяві про прийняття спадщини заявник зазначила, що вона приймає спадщину після смерті тітки у вигляді всього майна [PERSON] , де б воно не було та з чого б не складалось. Відповідно до\~ст. 66 Закону України «Про нотаріат»\~на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно з ч. 1\~ст. 68 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 46 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Як передбачено п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 1\~Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. [PERSON] проживала з [PERSON] в її квартирі постійно однією сім`єю з жовтня 2013 року на день її смерті [INFO] , що підтверджується показами свідків: [PERSON] , прожив, [ADDRESS] . [PERSON] , прожив, [ADDRESS] . [PERSON] , прожив, [ADDRESS] . Цей факт також підтверджується актами складеними і засвідченними головою ЖСК «Ленінський 30» в якому знаходиться квартира в якій [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім єю. Даний факт також підтверджується тим, що [PERSON] постійно працювала в м. Одесі в ТОВ «Ардекс» з 1.12.2014 року і коли заявниця працевлаштовувалася в ТОВ «Ардекс», то зазначила адресу проживання [ADDRESS] , про що в особовій картці за місцем її роботи зазначено місце проживання. Довідка з місця роботи додана до матеріалів справи. [PERSON] являлась інвалідом 2 групи, постійно хворіла, а пенсія в неї була мінімальна і [PERSON] в основному всі матеріальні витрати по її лікуванню вирішувала одна. [PERSON] забезпечувала її ліками, нормальним харчуванням і всім необхідним що було потрібно. [PERSON] також неодноразово проходила стаціонарне лікування в лікарнях і всі матеріальні витрати по її лікуванню і забезпеченню ліками та реабілітацію на ті періоди також [PERSON] брала на себе. Той факт, що померла проживала зі [PERSON] однією сім`єю підтверджується також тим, що вона мені як близькій людині передала всі свої правовстановлюючі документи на своє майно, а також всі документи особистого характеру, які знаходяться в заявника. Також [PERSON] додала до матеріалів справи, як докази платіжні квитанції, по яких [PERSON] проплачувала за комунальні послуги по користуванню квартирою на протязі кількох останніх років. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини у рішенні Палати від 22.12.2004 у справі «Мерже і Крос проти Франції» зазначив, що сімейне життя включає не лише соціальні, моральні чи культурні взаємини, а й інтереси матеріального характеру. У\~статті 3 СК України\~визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до\~ст. 293 ЦПК України Відповідно до положень\~ст. 315 ЦПК України\~юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частин першої, другої\~статті 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. За приписами частини другої\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно з ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~ст. 13 ЦПК України, визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Змістом статті 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: «1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору;4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу;6) справедливість, добросовісність та розумність.». Правила статті 2 ЦПК України наголошують, що : «1. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 2. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі..." Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Отже, з урахуванням вказаного суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з [INFO] по день смерті останньої.

Outcome: approved