Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 11 лютого 2020 року у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми), актовий запис № 153. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 лютого 2020 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та розходження поглядів щодо ведення спільного сімейного господарства, внаслідок чого шлюбні стосунки сторони припинили. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 01 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У позовній заяві позивач, посилаючись на територіальну віддаленість суду від місця його проживання, просив справу розглянути за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи (а. с. 4). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за місцем реєстрації її проживання. За інформацією, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі за № 1624021 від 31.07.2025, відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 24). 07.08.2025 від відповідачки надійшла заява про визнання позову, з якої слідує, що відповідачка заявлені позивачем вимоги визнала повністю, не заперечує щодо їх задоволення, просила провести розгляд справи без її участі та час на примирення не надавати (а. с. 30). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Клопотання сторін про розгляд справи без їх участі судом задоволені. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 лютого 2020 року, про що Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблено відповідний актовий запис № 153. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а. с. 5). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивач не має наміру, наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти цього. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і це має істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позовній заяві зазначено про покладення судових витрат на позивача, тобто вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, з урахуванням засади диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved