Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (далі - Товариство) заборгованість в розмірі 31564,59 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,4 грн та 10000 грн витрати на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.06.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] , було укладено електронний договір №6799121 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем виконало, надавши останньому кредит в сумі 11500 грн. на 350 днів, шляхом зарахування їх на його платіжну картку № [NUMBER] . Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 27.05.2024 ТОВ "Авентус Україна" на підставі договору факторингу №27.05./24-Ф відступило, а ТОВ "ФК "Фінтаст Україна" набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором на загальну суму 28696,14 грн, з якої: сума кредиту - 11088,07 грн, сума процентів за користування кредитом - 17608,07 грн. Вказує, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 11088,07 грн - тіло кредиту та 17608,07 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 13 календарних днів 2868,45, а всього 31564,59 грн., які позивач просить стягнути на свою користь. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь сплачену суму судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. 12.02.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву у якій останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не додано доказів перерахування кредитних коштів на його користь, розрахунку заборгованості, виписки по рахунку та доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 24.02.2025 від представника позивача до суду надійшла заява у якій останній просить замінити найменування позивача у цивільній справі на "ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал". 24.02.2025 представником позивача подано відповідь на відзив у якому останній зазначає, що кожний примірник електронного документа з накладенням на нього підписом, визначеним ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. Крім того, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору. Також, Товариством було надано розрахунок заборгованості по Кредитному договору, який оформлений належним чином. Отже, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами, а тому представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не прибув, у заяві до суду просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Вислухавши думку учасника процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.06.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено Договір №6799121 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 11500 грн, строк кредитування 350 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5523. Також, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5523 підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, у якому визначено основні умови кредиту. Відповідно до запитуваної інформації АТ КБ "Приватбанк" повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту [NUMBER], на яку 25.06.2023 здійснено переказ коштів на суму 11500 грн. Згідно із договором факторингу №27.05./24-Ф від 27.05.2024 ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "ФК "Фінтаст Україна" право грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27.05./24-Ф від 27.05.2024 сума заборгованості відповідача склала 28696,14 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 11088,07 грн, сума заборгованості за відсотками - 17608,07 грн. Відповідно до рішення №251124/1 від 25.11.2024 ТОВ "ФК "Фінтаст Україна" перейменовано на ТОВ "ФК "Фінтаст Капітал". За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним. З розрахунку заборгованості станом на 26.05.2024, наданого первісним кредитором вбачається, що зобов`язання за кредитним договором з погашення кредиту відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість по основному боргу у розмірі 11088,07 грн., за процентами за користування кредитом у розмірі 17608,07 грн., що становить загальну суму 28696,14 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості позивача за 13 календарних днів (27.05.2024-08.06.2024) слідує, що позивачем нараховано проценти за користування кредитними коштами в сумі 2868,45 грн. Суд критично оцінює твердження сторони відповідача про те, що позов та матеріали справи не містять доказів перерахування первісним кредитором кредитних коштів на користь [PERSON] за Кредитним договором, розрахунку заборгованості та доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, оскільки це спростовується матеріалами справи. До того ж Товариство не є банківською установою, а тому не має доступу до первинних фінансових документів про рух коштів на рахунку відповідача. Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «Приватбанк» надало інформацію про перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. Таким чином, встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про наявність договірних відносин між сторонами, а також те, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 31564,59грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що справа є незначної складності, у даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому вважає за необхідне зменшити суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача з 10000,00 грн. до 5000,00 грн. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у даній справі. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved