Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі\~ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №100112159 від 22.06.2023 року в розмірі 60375,00 грн, з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 43875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн - сума заборгованості за комісією. На обґрунтування позову вказано, що 22 червня 2023 року між ТОВ\~«Мілоан»\~та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №100112159. Згідно умов договору відповідачу було надано кредитні кошти зі сплатою ним процентів за користування кредитом та комісії. Свої зобов`язання відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 60375,00 грн. 27.10.2023 року між ТОВ\~«Мілоан» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ\~«Мілоан», зокрема і до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором ТОВ «ФК«ЄАПБ» становить 60375,00 грн, з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 43875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн - сума заборгованості за комісією . Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 03.07.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 року головуючим суддею визначено суддю Бєлкіну Д.С. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився і не повідомив причин своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належно через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 22.06.2023 року між ТОВ\~«Мілоан» \~та відповідачем [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №100112159, який підписаний одноразовим ідентифікатором V43708. Відповідно до умов якої ТОВ\~«Мілоан»\~зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 15000 грн, строком на 105 днів, шляхом перерахування безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] , а також Паспорт споживчого кредиту (а.с. 5-10,11). 27.10.2023 року між ТОВ\~«Мілоан»\~та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ\~«Мілоан», зокрема і до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором споживчий кредит №100112159 становить 60375,00 грн, з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 43875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн - сума заборгованості за комісією . Відповідно до копії Акта прийому-передачі Реєстру боржників №2 від 27.10.2023 року Реєстр боржників №2 від 27.10.2023 року передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу ( а.с.15). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 від 27.10.2023 року до Договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 року ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 60375,00 грн, з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 43875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.16). Частиною 1\~статті 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 1, 2\~статті 639 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами частини 1статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В порядку визначеному частиною 2 статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами статті 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом частини 3 статті\~12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статей 12,81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором споживчого кредиту, а відповідач ці кошти отримав. Як убачається із матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за договором споживчого кредиту містить інформацію про те, що розмір заборгованості [PERSON] за договором споживчого кредиту №100112159 в становить 60375,00 грн, з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 43875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.17). Однак вказаний розрахунок заборгованості не містить відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення договору позики , який б дозволив суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеним договором кредиту позивачем суду не надано. За таких підстав суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його необгрунтованістю. За приписами частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому в даному випадку сплачений судовий збір залишається за позивачем.\~

Outcome: dismissed