Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

І. Короткий зміст заявлених вимог. 29.05.2025 року до суду звернувся представник заявника [PERSON] - адвокат Кравченко Р.М. з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві вказував на те, що [PERSON] має право на дострокову пенсію за віком, як мати особи з інвалідністю з дитинства та тяжко хворої дитини після досягнення 50 років наявності страхового стажу не менше ніж 15 років. 24.03.2025 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії. Проте рішенням ПФУ від 01.04.2025 року [PERSON] було відмовлено в призначенні дострокової пенсії, у зв`язку з тим, що ім`я заявниці указане в медичному висновку від 15.01.1999 № 3, 15.11.1996 № 27, 30.03.2001 № 16, оскільки дані медичні висновки не відповідають паспортним даним заявниці, а саме ім`я [PERSON] , а згідно паспортних даних [PERSON] . Встановлення факту належності вищевказаних документів [PERSON] , має істотне значення для охорони прав та законних інтересів заявниці та є необхідним для реалізації її соціальних прав. У зв`язку вище наведеним, представник заявника просить: встановити факт того, що медичний висновок від 15.01.1999 № 3, від 15.11.1996 № 27, від 30.03.2001 №16 на дитину інваліда з дитинства у віці до 16 років [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , с. Колодисте, Уманського району, Черкаської області). ІІ. Стислий виклад позицій сторін. У судовому засіданні заявник вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заявника підтримав заявлені вимоги в заяві, крім того підтримав додаткові пояснення, які він подав до суду 14.07.2025 року, вказав, що заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є необґрунтованими. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання не з`явився,\~проте 04.07.2025\~року надіслав до суду заперечення в якому вважає, що заява заявниці є необґрунтованою, не підтвердженою належними, достатніми та допустимими доказами, а тому вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення, просив відмовити у задоволенні заяви, а провадження у справі закрити, також розгляд справи провести без участі представника. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. IV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом \~своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що син заявниці [PERSON] відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 10 ААВ № 851508, є інвалідом першої групи інвалідності з дитинства. 15.01.1996 року, заявниці видано медичний висновок № 3 на дитину інваліда у віці до 16 років, в якому зазначено мовою оригіналу: « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] та зазначено прізвище, ім?я та по батькові матері, мовою оригіналу (російська): [PERSON] , а батьком записано, мовою оригіналу (російською) [PERSON] . 15.11.1996 року заявниці видано мовою оригіналу: корешок медицинского заключения № 27 на ребенка (подростка) инвалида с детства в возрасте до 16 лет [PERSON] , [INFO] . При цьому у даних про батьків зазначено, мовою оригіналу (російська): « [PERSON] », та « [PERSON] » 30.03.2001 року заявниці видано медичний висновок № 16 в якому зазначено, що даний висновок виданий на дитину інваліда з дитинства у вівці до 16 років, далі мовою оригіналу: « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] та зазначено прізвище, ім?я та по батькові матері, мовою оригіналу (російська): « [PERSON] », а батьком записано, мовою оригіналу (російською): « [PERSON] » Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Уманським РВ УМВС України в Черкаській області 03.03.2001 року, прізвище, ім?я, по батькові власника - [PERSON] , [INFO] , значиться: українською мовою: [PERSON] , а російською мовою: [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що 01.04.2025 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду № 233050011179 відмовлено [PERSON] в призначенні дострокової пенсії за віком. Підставою відмови зазначено те, що ім`я заявниці указане в медичному висновку від 15.01.1999 № 3, 15.11.1996 № 27, 30.03.2001 № 16, оскільки дані медичні висновки не відповідають паспортним даним заявниці, а саме ім`я [PERSON] , а згідно паспортних даних [PERSON] . Отже, ім?я заявниці, [PERSON] , зазначене у паспорті, російською мовою, не збігається із її ім?ям, зазначеними у медичних висновках від 15.01.1999 № 3, від 15.11.1996 № 27, від 30.03.2001 № 16, що позбавляє заявницю можливості вирішити питання про призначення пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31березня 1995року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України(в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що медичний висновок від 15.01.1999 № 3, від 15.11.1996 № 27, від 30.03.2001 №16 на дитину інваліда з дитинства у віці до 16 років [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] , а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Факт, про встановлення якого просить представник заявника, має для заявника юридичне значення, оскільки надає змогу оформити пенсію.

Outcome: approved