Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

05.05.2025 року позивач звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між сторонами, що зареєстрований 27.07.2021 року Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за №302. В обґрунтування позову вказано, що 27.07.2021 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, відповідачка залишила позивачу дитину та пішла проживати в інше місце, з вересня 2024 року не з`являється, дитиною не займається, матеріальної допомоги не надає, що призвело до втрати почуття любові та поваги, а в кінцевому результаті, до розпаду сім`ї. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, крім того повідомлялась через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. Відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки. 12.08.2025 року, відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства, яка створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 21 СК України зазначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, що досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 СК України зазначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так, ч 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частина 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і може бути припинений внаслідок його розірвання. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 27.07.2021 року Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за №302, про що 27.07.2021 року видане зазначене свідоцтво. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON] . Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо, причина розпаду сім`є це різні характери та відсутність між сторонами почуттів любові та поваги. Позивач зазначає, що будь-які спроби примиритися у свій час не дали результатів і перебування у даному шлюбі суперечить його власним інтересам, а тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved