Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

07.07.2025 до Віньковецького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15\~липня 2014\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 23. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2014 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб через відділ державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 23. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. З 2021 року сторони спільно не проживають, ведуть окремий та різний спосіб життя, їхні інтереси, характери та вподобання не співпадають, спільного господарства вони не ведуть, сімейний бюджет, як сім`я не утримують. Оскільки згоди досудового врегулювання спору сторони не досягли, через наявність неповнолітньої дитини, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 головуючим у справі суддею визначено Голуба О.Є. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України суддя здійснив запит та отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Ухвалою суду від 10.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання на 31.07.2025 о 14 год 30 хв. Судове засідання 31.07.2025 відкладено у зв`язку з неявкою сторін у справі на 14.08.2025 об 11 год 00 хв. Позивач в судове засідання 14.08.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Однак представник позивача 31.07.2025 подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення судом поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання, однак поштові конверти повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань до суду про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та відзиву на позовну заяву не надходило. Суд звертає\~увагу на\~позицію Верховного\~Суду у\~складі колегії\~суддів Першої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду,\~викладену у\~постанові №\~755/4829/23,\~провадження №\~61-73\~св 24\~від 13.05.2024, згідно якої вказано, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Згідно з ч. 6 ст.\~128\~ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Враховуючи пункт 4 частини 8 статті 128\~ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач в судові засідання не з`явився, у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 14.08.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та подані заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~104-105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Сторони перебувають у шлюбі з 15 липня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 23, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). При цьому, суд бере до уваги те, що принцип добровільності шлюбу, закладений, зокрема у ст. 16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», є чинним не лише на стадії його реєстрації, але і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Таким чином, спонукання судом особи до перебування у зареєстрованому шлюбі не допускається і є невиправданим втручанням у здійснення особою своїх особистих, немайнових прав. У даному випадку суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені права позивача та відповідача, їхньої неповнолітньої доньки, а отже, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, спільного господарства та бюджету не ведуть, втратили один до одного хороші почуття, помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належно обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» № 24 від 07.07.2025 (а.с.3). Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. 24, 27, 51, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved