Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він уклав договір обов`язкового страхуванння цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Audi A4 д.н.з. [NUMBER] . Під час керування відповідачем цим транспортним засобом марки Renault Premium 380, д.н.з. [NUMBER] , що перебував у щепленні з причіпом Mafa L-18, д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої указаний причіп отримав механічні пошкодження. Постановою суду відповідача визнано винним у вказаній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130КУпАП. До позивача звернувся власник пошкодженого причіпа Mafa L-18, д.н.з. [NUMBER] про виплату страхового відшкодування, і йому було виплачено в якості страхового відшкодування 157 500,00 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмірі основного боргу 157 500,00 грн; за період з 03.10.2024 до 28.02.2025 інфляційне збільшення у розмірі 10 156,73 грн; пеню 17 336,02 грн, три відсотки річних 1 925,65 грн та судові витрати. Ухвалою судді від 13.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд цієї цивільної справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Позивач у судове засідання свого представника не направив, звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу без участі представника позивача. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав. Ураховуючи відсутність заперечень позивача, повторну неявку в судове засідання відповідача, відсутність відзиву на позов, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов такого. Позивач надав суду інформацію з ЦБД МТСБУ щодо договору страхування, згідно з якою між позивачем, як страховиком, та відповідачем, як страхувальником, 21.04.2023 було укладено договір обов`язкового страхуванння цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Audi A4 д.н.з. [NUMBER] , серія поліса ЕР, номер поліса [NUMBER] . Страхова сума за вказаним договором становить: 320 000,00 грн - ліміт за шкоду життю та здоров`ю, 160 000,00 грн - ліміт за шкоду майну, франшиза - 2 500.00 грн. Строк дії договору з 22.04.2023 по 21.04.2024. Згідно з постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 20.09.2023 04.07.2023 о 20 годині 10 хвилин [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки Audi A4 д.н.з. [NUMBER] автомобільною дорогою сполученням "Київ-Знам`янка" 113 км, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки Renault, д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований на узбіччі. Цією постановою визнано винуватим [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником траснспортного засобу Mafa L-18, д.н.з. [NUMBER] є ТОВ "МІЛК ТРАНС". Власник пошкодженого транспортного засобу ТОВ "МІЛК ТРАНС" звернувся до позивача із заявою, у якій просив виплатити страхове відшкодування для відновлення транспортного засобу, пошкодженого внаслідок події, що трапилася 04.07.2023. Згідно зі звітом № 139696 від 28.09.2023 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності СПД-фізична особа [PERSON] , вартість відновлювального ремонту причепа Mafa L-18, д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 270 786,12 грн. Позивач 25.12.2023 склав страховий акт № 44146/1 про виплату потерпілому на підставі страхового договору ЕР-214238289 від 21.04.2023 страхового відшкодування у розмірі 157 500,00 грн. Указану суму 25.12.2023 позивач сплатив на користь ТОВ "МІЛК ТРАНС" на підставі платіжної інструкції № 24729. Згідно з вимогою про виплату грошових коштів від 19.09.2024 позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити суму у розмірі 157 500,00 грн на користь позивача. Також позивач надав суду розрахунок штрафних санкцій за період з 03.10.2024 до 28.02.2025, до яких включив інфляційні втрати у розмірі 10 156,73 грн, пеню у розмірі 17\~336,02 грн, три відсотки річних у розмірі 1 925,65 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких норм законодавства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст.6 Закону № 1961-IV). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону № 1961-IV). Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону № 1961-IV). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст. 29 Закону № 1961-IV). Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (ст. 34.1 Закону № 1961-IV). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст. 34.2 Закону № 1961-IV). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти (ст. 34.4 Закону № 1961-IV). Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 38 Закону № 1961-IV). Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на регресі - переході до позивача права вимоги потерпілого у випадках, передбачених ст. 38 Закону № 1961-IV. Відповідач застрахував у позивача свою цивільно-правову відповідальність при використанні забезпеченого транспортного засобу Audi A4 д.н.з. [NUMBER] на період з 22.04.2023 до 21.04.2024, поліс серії ЕР, номер поліса 214238289. Ліміт страхової суми за вказаним договором при пошкодженні майна становить 160\~000,00 грн, франшиза - 2 500,00 грн. Відповідач є винним в ДТП, яка сталася 04.07.2023. Він на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено постановою Миронівського районного суду Київської області від 20.09.2023. Унаслідок вказаної ДТП завдано механічні пошкодження транспортному засобу Mafa L-18, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ "МІЛК ТРАНС". Розмір завданих власнику цього транспортного засобу збитків встановлено страховиком - позивачем у розмірі 270 786,12 грн як вартість відновлювального ремонту причепа Mafa L-18, д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. У межах ліміту страхової суми позивач 25.12.2023 виплатив власнику пошкодженого причепа за мінусом франшизи на відшкодування шкоди, завданої майну, грошові кошти у розмірі 157 500,00 грн. Щодо застосування положень ст. 625 ЦК України під час дії воєнного стану слід зазначити таке. Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпекиі оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України №\~2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався та продовжує діяти на цей час. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану`доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Разом з тим, якщо за договорами позики позичальник автоматично звільняється від будь-якої відповідальності у випадку прострочення, незважаючи на те, чи вплинули на нього безпосередньо військові дії, то за іншими договорами сторона повинна довести факт невиконання зобов`язання саме у зв`язку з введенням воєнного стану. Відповідач таких доказів суду не надав. Отже, проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені у справі докази та обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти у розмірі 186 918,40 грн, з яких 157 500,00 грн сума боргу, 10 156,73 грн інфляційне збільшення, 17\~336,02 грн пеня, 1 925,65 грн 3% річних. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved