Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

До суду 17.07.2025 надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний експортно імпортний банк України» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення разом з ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.06.2025, згідно якою справу повернуто до суду першої інстанції для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення щодо зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний експортно імпортний банк України» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2025 справу передано судді Бондарю В.Я. 21.07.2025. Ухвалою від 21.07.2025 справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення на 07.08.2025. Ухвалою від 01.08.2025 забезпечено участь представника АТ «Державний експортно імпортний банк України» Бурі О.Г. в судовому засіданні в режимі відеоконференції. До суду 06.08.2025 надійшла заява представника [PERSON] [PERSON] про відкладення розгляду справи. 07.08.2025 представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи спочатку, з підготовчого судового засідання. У судовому засіданні 07.08.2025 проведеному за участі представника позивача [PERSON] , яка брала участь в засіданні в режимі відеоконференції, було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення, разом з тим попереджено його про наслідки зловживання процесуальними правами, адже для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення призначено один місяць, зобов`язано представника надати докази перебування у відпустці на підтвердження поважності причин неявки. До суду 11.08.2025 представник відповідача [PERSON] повторно звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи. Також адвокат Максимець О.Б. подав до суду 11.08.2025 заяву про призначення експертизи та витребування доказів. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду 11.08.2025 з заявою про залишення заяви відповідача без розгляду та застосування заходів процесуального примусу, адже суд у мотивувальний частині вирішив питання зустрічного позову, однак допустив дефект рішення, не зазначивши в резолютивній частині наслідки розгляду зустрічного позову, а тому відсутні підстави розглядати наново справи. Представник відповідача подаючи клопотання про призначення експертизи намагається заплутати та ввести в оману суд з метою неправомірного перегляду вже раніше ухваленого рішення. Фактично дані дії містять ознаки зловживання процесуальними правами та перешкоджання судочинству. У судовому засіданні 12.08.2025 проведеному за участі представника позивача [PERSON] , яка брала участь в засіданні в режимі відеоконференції, було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення, про витребування доказів та призначення експертизи. Представник позивача [PERSON] просила ухвалити додаткове рішення. На підставі ст. 244 ЦПК України, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив, що проголошення судового рішення відбудеться 14.08.2025 о 12:15 год. Відмовляючи у задоволенні повторного клопотання представника відповідача Максимець О.Б. про відкладення розгляду справи суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони. Підстав для відкладення визначених ч.2 ст.223 ЦПК України судом не встановлено. Направляючи справу до Приморського районного суду м.Одеси, Одеський апеляційний суд в ухвалі від 10.06.2025 вказав усунути недоліки (щодо ухвалення додаткового рішення) протягом 30 робочих днів з дня надходження справи після чого справу повернути на адресу Одеського апеляційного суду. Справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси 17.07.2025 та 21.07.2025 передана судді Бондарю В.Я. У період з 15.08.2025 по 03.09.2025 суддя Бондар В.Я. перебуватиме у відпустці, а, отже, відкладення розгляду справи після закінчення відпустки головуючого, буде порушенням строків визначених Одеським апеляційним судом. Крім того, справа направлена для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, а розгляд справи спочатку після ухвалення рішення суду, як правильно вказує представник позивача, не передбачено чинним законодавством та буде порушенням ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, зважаючи на наступне. Відтак, рішенням Приморського\~районного суду м.Одеси (суддя Свячена Ю.Б.) від 22.12.2023 позов АТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено. Проте, в резолютивній частині рішення не було вирішено питання щодо зустрічного позову поданого [PERSON] . Разом з тим у рішенні від 22.12.2023 вказано «на підставі вищевикладеного та за відсутності будь-якого обґрунтування вимог суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до АТ «Укрексімбанк» про визнання кредитного договору недійсним» (т.5 а.с.54). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є не вирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України). За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21, провадження № 12-39гс22). Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас, додаткове рішення\~не може\~змінити суті\~основного рішення\~або містити\~в собі\~висновки про\~права та\~обов`язки\~осіб,\~які не\~брали участі\~у справі,\~чи вирішувати\~вимоги,\~не досліджені\~в судовому\~засіданні (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17 (провадження № 61-17081св18)). За таких підстав, в цій справі, головуюча суддя Свячена Ю.Б., яка розглянула справу дійшла висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову, однак не вказала такого в резолютивній частині рішення, що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Доводи представника відповідача щодо розгляду справи спочатку з призначенням підготовчого засідання відхиляються судом, адже не збігаються з суттю такої інституції як додаткове рішення. З метою усунення недоліків рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22.12.2023 суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким зазначити результати розгляду суддею зустрічного позову [PERSON] . Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування заходів процесуального примусу до представника відповідача, про що просить представник позивача.

Outcome: dismissed