Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Представник позивача Державної іпотечної установи Гоцюк Н.О. звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит №22-12-137 від 18.06.2007 у розмірі 60 046,27 грн., а також судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 2\~422,40грн. (Документ сформований в системі «Електронний суд»11.07.2025). В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 18 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Меркурій» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №22-12-137, відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 465 000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 465 000,00 грн., а також сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 11% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Позичальник отримав кредит у сумі 465 000,00 грн., що підтверджується Заявою на отримання кредиту від 04.04.2007р. За умовами Договору про іпотечний кредит, кредит надається позичальнику строком погашення не пізніше 17 червня 2029 р. на поліпшення житлових умов квартири за адресою [ADDRESS] . Порядок оплати кредиту позичальником Банку, за п.2.4. р.2 Договору про іпотечний кредит встановлено до 10 числа кожного місяця, рівними частинами в сумі не менше 1761,36 грн. та оплата відсотків нарахованих кредитором на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до Графіку погашення кредиту. Відповідно п. 1.6. р.1 Договору про іпотечний кредит, сукупна вартість кредиту для позичальника в процентному значені (реальна процентна ставка) складає 12,49% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором про іпотечний кредит 18.06.2007 року між Банком та Позичальником підписано Іпотечний договір №22/2-15-127 посвідчений приватним нотаріусом Літвіновою Я.М. Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1810 18.06.2007р. 02.08.2007 року між Установою та Банком був підписаний Договір відступлення права вимоги №601, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстровано в реєстрі № 5506. Відповідно до пункту 1.3 р.1 Договору відступлення Банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за договорами, вказаними в пункті 1.1 цього Договору. Згідно п.п. 5.1.3. п.5.1. р.5 Договору про іпотечний кредит, у разі відступлення права вимоги Установі, Кредитор у п`ятиденний термін письмово повідомляє про це Позичальника. 08 серпня 2007р. Кредитор надав Позичальнику повідомлення у письмовому вигляді про відступлення права вимоги Державній іпотечній установі за кожним з наступних договорів: Договору про іпотечний кредит між Первинним кредитором і [PERSON] від 18.06.2007, №22-12-137; Іпотечного договору між Первинним кредитором і [PERSON] від 18.06.2007. №22/2-15-127. Підтвердженням отримання повідомлення є підпис Позичальника про отримання. Позивачем було порушено умови Договору про іпотечний кредит, щодо своєчасної сплати (повернення) кредиту та відсотків за його користуванням. Станом на 03.07.2025 року сума простроченої заборгованості Позичальника перед Державною іпотечною установою по Договору про іпотечний кредит №22-12-137 від 18.06.2007р. становить 60 046,27 грн. та складається з: простроченої суми основного боргу (тіло кредиту) 57 817,87 грн., прострочених відсотків за користування кредитом 2 428,40 грн. Державною іпотечною установою 27.11.2024 на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушень за зобов`язаннями за договором про іпотечний кредит, водночас станом на дату подачі позову порушення умов кредитного договору відповідачем не усунуто. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 14.07.2025 відкрито провадження справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, 04.04.2007 [PERSON] звернувся із заявою до АКБ «Меркурій» на отримання кредиту, згідно з якою, останній просив надати йому кредит (відкрити кредитну лінію) в розмірі 465000,00грн. на покращення житлових умов квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на строк 22 роки зі сплатою 11% річних (а.с.20 зв.бік). 18.06.2007 між Акціонерним комерційним банком «Меркурій» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит №22-12-137. Відповідно до умов п. 1.1. договору про іпотечний кредит кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 465000,00грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 465000,00грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 11% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Пунктом 1.2. договору про іпотечний кредит сторонами погоджено, що кредит надається строком погашення не пізніше 17.06.2029 на поліпшення житлових умов квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15 зв.бік -18). 18.06.2007 між АКБ «Меркурій» та [PERSON] укладено іпотечний договір №22/2-15-127, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М., та зареєстрований в реєстрі за №1810. Згідно з умовами п. 1.1. іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: двокімнатну квартиру зі всіма функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 91,30 кв.м., житловою площею 34,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-23). 02.08.2007 між АКБ «Меркурій» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги №601, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за №5506 (а.с. 23 зв.бік - 25). Відповідно до пункту 1.3 р.1 Договору відступлення Банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за: договором про іпотечний кредит між Банком і [PERSON] , №22-12-137 від 18.06.2007; Іпотечним договором між Банком і [PERSON] , №22/2-15-127 від 18.06.2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М., зареєстрований в реєстрі за №1810 який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. Договір відступлення права вимоги від 02.08.2007 зареєстровано в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру правочинів №4390420 від 02.08.2007 (а.с. 27). 08.08.2007 [PERSON] вручено повідомлення про відступлення прав вимоги Державній іпотечній установі №3954/22 за підписом заступника голови правління АКБ «Меркурій», повідомлено про реквізити наступного кредитора, про що останнім в отриманому повідомленні зроблено відповідний підтверджувальний напис «отримано 08.08.2007 [PERSON] » (а.с. 26). Державною іпотечною установою 27.11.2024 на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про сплату простроченої заборгованості за договором про іпотечний кредит. Відповідно до Розрахунку простроченої заборгованості за договором про іпотечний кредит від 03.07.2025 № 2102/6/36, складеного Державною іпотечною установою, заборгованість за договором про іпотечний кредит №22-12-137 від 18.06.2007 станом на 03.07.2025 становить 60 046,27грн., у тому числі: прострочена сума основного боргу за період з 01.03.2022 по 03.07.2025 57\~817,87грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 10.04.2025 по 03.07.2025 нараховані за відсотковою ставкою 11,0%- 2\~428,40грн. Як убачається з руху коштів за кредитом [PERSON] за договором про іпотечний кредит №22-12-137 від 18.06.2007, залишок заборгованості на 03.07.2025 складає - 60 046,27грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 57\~817,87грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом - 2\~428,40грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що відповідачем [PERSON] у порушення умов кредитного договору №22-12-137 від 18.06.2007 не в повному обсязі здійснювалося внесення грошових коштів в рахунок сплати основної суми боргу та відсотків, а відтак, знаходить своє підтвердження обставина наявності у відповідача [PERSON] перед позивачем заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 60\~046,27грн. Відтак, оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Державної іпотечної установи щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved