Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

28.02.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося (в подальшому - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА», ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») через систему «Електронний суд» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] (надалі-відповідач, позичальник), в якій просило суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 469300-КС-001 від 02.07.2023 року у розмірі 32116,44 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 12000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах у розмірі 38316,44 грн., суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1800,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 02.07.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №469300-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 02.07.2023 року направлено відповідачу пропозицію(оферту) укласти Договір № 469300-КС-001 про надання кредиту. Та того ж дня відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення № 469300-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Відповідно до умов Договору ТОВ «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. До часу звернення до суду з позовом боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на зазначені вище обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» вимушене ,було звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Кисельову В.К. Ухвалою судді від 05.03.2025 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «БІЗПОЗИКА»» у судове засідання не з`явився, однак в позові зазначено, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі, та розглянути справу у відсутності позивача. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судові повістки надсилаються - фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, як шляхом розміщення повідомлення на сайті суду та на сайті «Судова влада України» так і шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою місця реєстрації. Згідно поштових повідомлень, судову повістку вручити адресату не вдалось з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач про причини не явки суду не повідомив, не подав відзиву або заперечень щодо заявлених позовних вимог, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 30.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»» та [PERSON] було укладено Договір № 486491-КС-002 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Так, ТОВ «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»» 02.07.2023 року було направлено відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 469300-КС-001 про надання кредиту. 02.07.2023 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 469300-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. ТОВ «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»» було направлено відповідачу [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4890, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, 02.07.2023 року між ТОВ «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»» та [PERSON] було укладено Договір № 469300-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 2 % за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. Договору кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Договору кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 16000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. Оскільки відповідач свої зобов`язання за Договором кредиту належним чином та своєчасно не виконував, станом на 08.02.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 469300-КС-001 від 02.07.2023 про надання кредиту, в розмірі 52116,44 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 12000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах у розмірі 38316,44 грн., суми про строчених платежів за комісією - 1800,00 грн. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Слід звернути увагу, що вказаний договір укладено за ініціативи відповідача, при цьому останній свідомо уклав договір на зазначених у ньому умовах, на час його укладення не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору. Таким чином, підписавши договір відповідач погодився з усіма умовами даного правочину і взяв на себе зобов`язання щодо його виконання. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved