Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Представник Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] та позовні вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року у цивільній справі № 587/3004/18, яке набрало законної сили 14 грудня 2019 року, визнано незаконним і скасовано наказ № 2/2-к від 23 липня 2018 про звільнення відповідача з посади головного інженера проектів ЖБК «Діамант», поновлено його на роботі в ЖБК «Діамант» на посаді головного інженера проектів та стягнуто на його користь 60096,96 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 липня 2018 року по 11 жовтня 2019 року; в частині поновлення на роботі рішення підлягало негайному виконанню. Цим заочним рішенням підтверджується юридичний факт наявності у відповідача [PERSON] трудової книжки, оскільки, як вбачається з цього рішення, саме на підставі запису в трудовій книжці [PERSON] , суд у рішенні встановив факт звільнення його з роботи з посади головного інженера проектів ЖБК «Діамант» із 23 липня 2018 року за власним бажанням. Однак в ЖБК «Діамант» немає жодних документальних даних про вивільнення [PERSON] із 23 липня 2018 р. з роботи. Відповідно, згідно з чинним законодавством він вважається застрахованою страхувальником, ЖБК «Діамант», фізичною особою - найманим його працівником і юридично вважається таким, що перебуває у трудових відносинах з ЖБК «Діамант», що також підтверджується вказаним заочним рішенням, у якому суд також послався на досліджену інформацію про застраховану особу [PERSON] з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України для з`ясування обставин щодо розміру та нарахування [PERSON] заробітної плати за виконану в ЖБК «Діамант» роботу. Отже, [PERSON] є працівником ЖБК «Діамант» і в цій частині заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року у справі № 587/3004/18 є по суті реалізованим (виконаним). Адже суб`єктивне право [PERSON] в частині юридичного поновлення на роботі (з 23 липня 2019 р.) не є порушеним, так як трудові відносини між ним і ЖБК «Діамант» тривають і визнаються Державою, оскільки Пенсійний фонд України є державним органом. Інше питання, що фактична реалізація трудових відноси між ЖБК «Діамант» і [PERSON] є неможливою в силу наступних об`єктивних поважних причин щодо змін в організації господарської діяльності та праці в позивача, що відомо відповідачу. Так, згідно з чинним Статутом ЖБК «Діамант», затвердженим протоколом загальних зборів засновників (учасників) № 3 від 25 червня 2019 року у новій редакції, кооператив є юридичною особою, утвореною фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної діяльності з метою задоволення своїх соціальних та інших потреб на засадах самоврядування, без мети отримання прибутку (п. 3.3 ст. 3, п. 4.1 ст. 4 Статуту). З метою обслуговування своїх членів/асоційованих членів на засадах самообслуговування, економічного співробітництва, зокрема з метою забезпечення своїх членів/асоційованих членів житлом і здійснення його будівництва, в тому числі будівництва нежитлових приміщень, будинків на земельних ділянках за власні кошти, наступної їх експлуатації та управління ними (п. 5.1 ст. 5 Статуту). Цього ж дня вказаний Статут було підписано головою загальних зборів засновників (учасників) кооперативу, [PERSON] , який з наступного дня, - 26 червня 2019 року став його виконавчим органом - керівником (головою, згідно з п. 13.2 ст. 13 Статуту та перебуває на цій посаді й на даний час). Первинної профспілкової організації позивач не має. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЖБК «Діамант» зареєстрований з 27 листопада 2014 року. А на посаді його керівника (голови) раніше перебував один із його засновників, [PERSON] , який зокрема прийняв [PERSON] на роботу на посаду головного інженера проектів, що підтверджується повідомленням Головного управління ДФС уКиївській області від 14 листопада 2016 року, копію якого додав [PERSON] до справи № 587/3004/18 за своїм відповідним вищевказаним позовом. Проте, перебуваючи на посаді голови ЖБК «Діамант», [PERSON] вчинив протиправні дії з грошовими коштами інвесторів, чисельність яких становила 441 особа та які повністю сплатили пайові внески до кооперативу з надією, що останній збудує їм обіцяне житло по вулиці Київській в м. Бровари Київської області. Адже по суті саме з визначальною метою для здійснення діяльності з будівництва житла під інвестування осіб, асоційованих членів згідно з п. 7.5 ст. 7 Статуту, й створювався ЖБК «Діамант». Однак, протиправна недобросовісна поведінка колишнього голови ЖБК «Діамант» [PERSON] привела до того, що кооператив став учасником численних судових справ, у тому числі в статусі позивача, відповідача, потерпілого. Навіть, 15 лютого 2019 року ошукані його інші члени та асоційовані члени (інвестори) були змушені створити юридичну особу - Громадське організацію «Об`єднання ошуканих інвесторів ЖБК «Діамант», ЄДРПОУ 42882263, для захисту в судах своїх житлових і економічних (були вкрадені внесені ними до кооперативу гроші) прав та інтересів. А відповідно до проведеного Адвокатським бюро «Адвізерс» Правового аудиту (розпочатий 26.05.2023, завершений 30.05.2023) щодо судово-претензійної роботи за участю ЖБК «Діамант» у судових органах: Броварському міськрайонному суді Київської області, Господарському суді міста Києва, Господарському суді Київської області, Київському апеляційному суді, Північному апеляційному господарському суді та Верховному Суді встановлено, що тільки «безпосередньо в Броварському міськрайонному суді Київської області за період з 2018 року по 2023 рік знаходились 25 проваджень, учасником в яких був ЖБК «Діамант». З 2018 року та на даний час ЖБК «Діамант» не здійснює господарської, зокрема будівельної діяльності та відповідно в нього немає потреби в працівниках, у тому числі посади головного інженера проектів. Таким чином, у сукупності вищевказаних об`єктивних і очевидно істотних поважних обставин щодо змін в організації господарської діяльності та праці в ЖБК «Діамант» між ним і [PERSON] немає фактичних трудових відносин, останній в кооперативі ніякої роботи не здійснює і йому не нараховується заробітна плата. Адже формальне нарахування відповідачу заробітної плати за фактично невиконану ним роботу само по собі буде вважатись неприпустимими і безвідповідальними діями з боку керівництва позивача, за вищевказаних істотних обставин. Варто зазначити, що працюючи в ЖБВ «Діамант» під керівництвом колишнього його голови [PERSON] , відповідач не міг бути не обізнаним про стан справ у кооперативі та протиправну діяльність цього керівника, та ще 01 червня 2018 р. відповідач власноручно написав на ім`я останнього заяву про звільнення з посади головного інженера проектів з 04 червня 2018 р. Адже з 06 лютого 2018 р. вже здійснювалось досудове розслідування відносно [PERSON] у кримінальному провадженні № 42018111100000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 «Шахрайство» КК України (теперішня кримінальна справа № 361/5778/18 у Броварському міськрайонному суді Київської області, відомості публічно доступні в Єдиному державному реєстрі судових рішень). До того ж, з 16 січня 2019 р. відповідач вважається працезайнятою особою, адже займається підприємницькою діяльністю, - зареєстрований фізичною особою-підприємцем за основним видом діяльності у сфері архітектури 71.11, що підтверджується витягом з мережі Інтернет із сайту YouControl (ресурс: https://youcontrol.com.ua). І такий юридичний факт підтверджує істотну обставину, яка також має значення для справи та підтверджує зайнятість відповідача поза ЖБК «Діамант». Також, позивачу відомо, що з 2019 року відповідач працював головним інженером проектів у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Афіна Групп», ЄДРПОУ 42576233, що спеціалізується на будівельній діяльності, тобто також був працезайнятим (відповідна інформація може бути підтверджена вищевказаними індивідуальними відомостями про застраховану особу відповідача [PERSON] з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, а саме довідками форми ОК-5 та форми ОК-7). У березні 2024 року позивач звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до ЖБК «Діамант» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 311021,28 грн за період з 09.11.2019 по 20.03.2024. Зокрема пославсь на невиконання ЖБК «Діамант» вищевказаного заочного рішення від 08.11.2019 у справі № 587/3004/18 та відповідно до ст. 236 КзпП України заявив зазначену позовну вимогу. За вказаним позовом [PERSON] було відкрито спрощене позовне провадження ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24.04.2024 у цивільній справі № 591/3323/24 (інформація є публічно доступною в Єдиному державному реєстрі судових рішень). А, як зазначено вище, згідно з довідкою Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), від 22.05.2024 № 44807, на виконанні у цьому відділі станом на 22.05.2024, перебуває зведене виконавче провадження № 62109583 у якому боржником є Житлово-будівельний кооператив «Діамант», ЄДРГІОУ 39516174, та до складу якого входить також виконавче провадження: № 62119813 з виконання виконавчого листа № 587/3004/18, виданого 08.11.2019 Зарічним районним судом м. Суми про поновлення відповідача на роботі на посаді головного інженера проектів. 20.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Реєстраційний номер виконавчого провадження: 62119813. Отже, між відповідачем і позивачем існують спірні правовідносини, оскільки відповідач не має волевиявлення звільнитись за власним бажанням або за згодою сторін відповідно до ст.ст. 36, 38 КЗпП України та існує чинне рішення, яке зобов`язує позивача як роботодавця поновити відповідача на роботі. Хоч юридично тривають трудові відносини між ЖБК «Діамант» і [PERSON] . Зазначені спірні відносини порушують майнові права та інтереси позивача. Адже позивач не хоче мати в подальшому додаткове фінансово-майнове навантаження у вигляді оплати чи стягнення з нього в судовому порядку на користь [PERSON] заробітної плати чи середнього заробітку як міри відповідальності, за відповідним його черговим позовом/позовами з відповідних трудових правовідносин. Саме тому позивач і змушений звернутись до суду з цим позовом про визнання припиненими трудових відносин з відповідачем із 09 листопада 2019 року, - наступного дня після ухвалення Зарічним районним судом м. Суми заочного рішення від 08 листопада 2019 року у цивільній справі № 587/3004/18 про поновлення [PERSON] на роботі в ЖБК «Діамант» на посаді головного інженера проектів, яке в цій частині було допущене до негайного виконання. А фактично тривали трудові відносини між [PERSON] і ЖБК «Діамант». Посилаючись на зазначене, просить суд визнати припиненими трудові відносини між Житлово-будівельним кооперативом «Діамант» та [PERSON] з 09 листопада 2019 року, у зв`язку зі змінами в організації господарської діяльності та праці. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників спраив, призначено розгляд справи на 30 вересня 2024 року о 16 год. 00 хв. 30 вересня 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 19 грудня 2024 року, 15 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою відповідача. 31 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача, в якому зазначає, що позовна заява є необґрунтованою, безпідставною, викладені в ній факти не відповідають дійсності, зважаючи на наступне. Щодо тверджень Позивача про перебування у трудових відносинах з Відповідачем зазначає, що у позовній заяві ЖБК «Діамант» вказує, що не має жодних документальних даних про його вивільнення з роботи, а тому він юридично визнається таким, що перебуває у трудових відносинах з Позивачем, що насправді не відповідає дійсності. Заочним рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 08 листопада 2019 року по справі №587/3004/18 (де сторонами спору був [PERSON] - позивач, ЖБК «Діамант» -відповідач) було визнано незаконним та скасовано наказ № 2/2-к від 23.07.2018 року про звільнення [PERSON] з посади головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант»; поновлено [PERSON] на роботі на посаді головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант»; визначено, що рішення судув частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Під час розгляду справи та встановлення обставин по справі №587/3004/18 з метою винесення законного й обґрунтованого рішення Зарічним районним судом міста Суми, крім всього іншого, було встановлено, що ЖБК «Діамант» звільнив [PERSON] на підставі ст. 38 КЗпП України без відповідної заяви [PERSON] ; довідка Пенсійного фонду форми ОК-5 підтверджує виплату та розмір заробітної плати [PERSON] до його звільнення. Тобто, Зарічним районним судом міста Суми по справі №587/3004/18 було встановлено факт незаконного звільнення шляхом внесення запису у трудову книжку, а також застосовано для розрахунку середнього заробітку інформацію з довідки Пенсійного фонду форми ОК-5, якою підтверджувався розмір заробітної плати до звільнення. Вищезазначене свідчить про оманливість тверджень позивача відносно відсутності документів, які б підтверджували звільнення позивача. Більше того, наразі такі документи і не потрібні, оскільки факт звільнення (незаконного) встановлено рішенням суду. Крім того, позивач у позовній заяві вказує різні твердження зокрема про те, що вищезазначене рішення Зарічного районного суду м. Суми нібито є виконаним (хоча доказів цьому не надає), а нижче за текстом вказує про необхідність виконання рішення суду. Особливу увагу варто звернути на те, що [PERSON] досі не поновлений на посаді, а тому трудові відносини між ним та позивачем не відновились, наказу про поновлення його на посаді позивачем не видано й доказів його видачі не надано, а тому наразі між ним та позивачем відсутні трудові відносини, зважаючи на що, незрозуміло яким чином вимога про визнання трудових відносин припиненими поновить порушені права позивача, незрозуміло як саме можна визнати припиненими відносини, які не існують на дату звернення з позовом. Трудовий договір укладається роботодавцем з фізичною особою, а не фізичною особою - підприємцем. А тому фізична особа може бути одночасно і підприємцем, найманим працівником. Чинним законодавством не заборонено працівнику окремо здійснювати діяльність як фізична особа-підприємець, а тому твердження ЖБК «Діамант» про заборону зайнятості поза межами підприємства не відповідає дійсності. Наразі ЖБК «Діамант» намагається визнати трудові відносини з ним припиненими вказує, що трудові відносини порушують майнові інтереси позивача, що не відповідає дійсності, оскільки він не зазначає, які ж саме майнові права та інтереси позивача порушуються, не надає доказів цьому. Однак наголошує, що наразі між ним та ЖБК «Діамант» відсутні трудові відносини, між ними не укладався трудовий договір або трудовий контракт, трудові обов`язки він не виконує, заробітну плату не отримує, до робочого місця його допущено не було, що свідчить про відсутність трудових відносин. Позивачем не було надано доказів видання наказу про поновлення. Більше того, Зарічним районним судом м. Суми ухвалою від 24 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі №591/3323/24 за позовом [PERSON] до ЖБК «Діамант» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 29 березня 2024 року відповідач повторно звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з метою захисту своїх прав, оскільки його досі не було поновлено на посаді, зважаючи на що стягнення з ЖБК «Діамант» сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу є правомірним. Наразі ж ЖБК «Діамант» фактично подало безпідставний позов з метою затягування розгляду справи №591/3323/24, де він виступає позивачем, оскільки жодних прав ЖБК «Діамант» не було порушено, а натомість порушуються його права ще з 2019 року. Цікавим є також те, що ЖБК «Діамант» вирішило звернутися з позовом про визнання трудових правовідносин припиненим аж після майже 5 (п`яти) років з дня винесення рішення по справі №587/3004/18 і після подання ним позову про стягнення середнього заробітку. До цього часу ЖБК «Діамант» не вчиняло жодних дій, спрямованих на відновлення незрозуміло яких та ким порушених прав. Посилаючись на вказані обставини, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.132-134). 19 грудня 2024 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 04 березня 2025 року, 11 год. 00 хв. у зв`язку з витребуванням доказіву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідки Форми ОК-5. 04 березня 2025 рокупротокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до24 квітня 2025 року о 16 год. 00 хв. у зв`язку з невиконанням ухвали суду щодо витребування доказів. 24 квітня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до24 липня 2025 року, 10 год. 00 хв.у зв`язку з невиконанням ухвали суду щодо витребування доказів. 14 липня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 06 серпня 2025 року, 15 год. 00 хв. за клопотанням представника позивача надати час для ознайомлення з документами, що надійшли до суду. В зазначеному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов в повному обсязі, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, вислухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Статуту Житлово-будівельного кооперативу «ДІАМАНТ» затвердженим протоколом загальних зборів засновників (учасників) № 3 від 25 червня 2019 року, кооператив є юридичною особою, утвореною фізичними та-або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної діяльності з метою задоволення своїх соціальних та інших потреб на засадах самоврядування, без мети отримання прибутку. Кооператив набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації (п. 4.1 ст. 4 Статуту) (а.с.11-17). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року у справі № 587/3004/18, провадження № 2/591/1688/19 позов [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ № 2/2-к від 23 липня 2018 року про звільнення [PERSON] з посади головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант». Вирішено поновити [PERSON] на роботі на посаді головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант». Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.07.2018 року по 11.10.2019 року в розмірі 60 096 гривень 96 коп., з подальшим відрахуванням з вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів (а.с. 20-22). Судом досліджена копія Правового аудиту Адвокатського бюро «Адвізерс» (розпочатий 26.05.2023, завершений 30.05.2023) щодо судово-претензійної роботи за участю ЖБК «Діамант» у судових органах (а.с.33-47), аудит господарської діяльності, фінансово-економічних показників, юридично-правової роботи ЖБК «Діамант» за січень 2015 - липень 2023 (а.с.56-65) та аудиторський висновок(звіт незалежного аудитора) щодо фінансової звітності ЖБК «Діамант» за період: березень 2015 по липень 2018 рік (а.с. 66-84). Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старший майор поліції Курач А.М. від 05 серпня 2019 року, ЖБК «ДІАМАНТ» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №12018110000000432 від 10 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України(а.с. 48-50). 22 травня 2024 року за № 44807 Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву ЖБК «ДІАМАНТ» від 20 травня 2024 року повідомив про те, що 01 квітня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження реєстраційний номер виконавчого провадження: 61680920 Ідентифікатор доступу: 98ЕВ97ВБВ69Б. № 62119813 з виконання виконавчого листа № 587/3004/18 виданого 08 листопада 2019 року Зарічним районним судом м, Суми про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант». 20 травня 2020 року \~ \~ \~ \~державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження реєстраційний номер виконавчого провадження: 62119813 Ідентифікатор доступу: 6241Б8БГВ2А2 (а.с.51-53). 12 травня 2021 року старшим державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович А.О. винесено постанову, якою поєднано виконавче провадження № 62119813 з примусового виконання виконавчого листа № 587/3004/18, що виданий 08 листопада 2019 року Зарічним районним судом м. Суми про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» до зведеного виконавчого провадження № 62109583, яке веде Броварський МР Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.55). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2024 року у справі № 591/3323/24 провадження № 2/591/572/24 відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з призначенням судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.135) 20 травня 2020 року постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попович А.О. відкрито виконавче провадження ВП № 62119813 з примусового виконання виконавчого листа № 587/3004/18, що виданий 08 листопада 2019 року Зарічним районним судом м. Суми про поновлення [PERSON] на роботі на посаді головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант» (а.с.136). Судом досліджені індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5, ОК-7) відповідача, що надані суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання протокольної ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2025 року у справі за вказаним позовом (а.с.168-173). Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55,\~124 Конституції\~\~України\~та\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення\~Конституції України\~та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті\~8,\~9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої\~статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга\~статті 5 ЦПК України). На основі тлумачення вказаних норм можна зробити висновок про те, що цивільні права/інтереси захищаються у такий спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не передбачають ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 4-125цс20). Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. В кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (пункт 145 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України»). Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Згідно з частини другої\~статті 8 Конституції України\~передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі\~Конституції України\~гарантується. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Трудові відносини всіх працівників регулюються\~Кодексом законів про працю України. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 КЗпП України). За правилами\~статті 2 КЗпП України\~працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Положеннями частини першої\~статті 3 КЗпП України\~передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно ч. 1\~ст.\~21\~КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом\~ст. 22 КЗпП України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Підстави припинення трудового договору визначаються ст. 38 КЗпП України, згідно ч. 1 якої такими є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2\~і\~3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або роботодавця - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до\~частини третьої\~статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,\~39), з ініціативи роботодавця (статті 40,\~41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам\~Закону України\~"Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених\~Законом України "Про очищення влади"; 7-3) набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених\~статтею 290\~Цивільного процесуального кодексу України випадках; 8) підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом; 8-1) смерть роботодавця - фізичної особи або набрання законної сили рішенням суду про визнання такої фізичної особи безвісно відсутньою чи про оголошення її померлою; 8-2) смерть працівника, визнання його судом безвісно відсутнім або оголошення померлим; 8-3) відсутність працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль; 9) підстави, передбачені іншими законами. Отже нормами КЗпП України врегульовано підстави та процедуру припинення трудових відносин між працівником та роботодавцем. З обставин встановлених під час судового розгляду вбачається, що відповідача відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2019 року у справі № 587/3004/18 поновлено на роботі на посаді головного інженера проектів Житлово-будівельного кооперативу «Діамант», а також стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відомості про виконання позивачем вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, зокрема шляхом видачі наказу про поновлення на зазначеній посаді відповідача, відсутні. В той же час невиконання рішення суду не може свідчити про те, що трудові відносини між сторонами у зазначеній справі припинилися. Не може бути свідченням припинення виниклих між ЖБК «Діамант» та [PERSON] трудових відносин і зміни в організації господарської діяльності та праці, нездійснення позивачем господарської діяльності, відсутності потреби у працівниках, невиконання відповідачем роботи, а також відсутність волевиявлення працівника на звільнення за власним бажанням або за згодою сторін, оскільки такі підстави не визначені нормами КЗпП України, яке є спеціальним законодавством, що регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Наведений в КЗпП України перелік припинення трудових відносин є вичерпним та до цього переліку не відносяться судові рішення про визнання трудових відносин припиненими. Таким чином обраний позивачем спосіб захисту не є належним, а також таким, що не може призвести до захисту або відновлення порушеного права позивача\~. Крім того, враховуючи факт звернення відповідача до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 09 листопада 2019 року по 20 березня 2024 року (а.с. 137-140, 135), наявні підстави вважати, що звернення до суду з вказаним позовом позивачем спрямоване на здобуття доказів для спростування заявлених позовних вимог [PERSON] до ЖБК «Діамант» у справі № 591/3323/24. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 377/169/20, згідно якої вимога про припинення трудових відносин є належним способом судового захисту, з огляду на те, що обставини спору, який врегульовано вказаним судовим рішенням, не є тотожними до спірних правовідносин, оскільки звернення працівника за захистом порушеного права обумовлено пасивною поведінкою роботодавця на його волевиявлення про припинення трудових відносин, яка виразилась у неприйнятті рішення про звільнення. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ЖБК «Діамант» в повному обсязі.

Outcome: dismissed