Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

У травні\~2025\~року ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ»,\~через свого\~представника \~Алієвої Нурай,\~звернулося до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, де просить стягнути з відповідачки заборгованість: - за договором позики № 77991986 від 25.11.2021 року в розмірі 10\~778,36 грн, з яких: 5 051,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 726,97 грн сума заборгованості за відсотками; - за договором позики № 2658854 від 05.12.2021 року в розмірі 15 330,60 грн, з яких: 3\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 330,60 грн сума заборгованості за відсотками. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. На обґрунтування\~позову вказано,\~що 25.11.2021\~року між\~ТОВ «ФК\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором сторін, було укладено договір позики №77991986, відповідно до якого позичальнику було надано кредит на її банківський рахунок, під зобов`язання останньої повернути позику зі сплатою відсотків за користування кредитом у день закінчення строку Договору. У зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за вказаним Договором у неї виникла заборгованість в розмірі 10\~778,36 грн, з яких: 5 051,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 726,97 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 05.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором сторін, було укладено договір позики № 2658854, відповідно до якого позичальнику було надано кредит на її банківський рахунок, під зобов`язання останньої повернути позику зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за вказаним Договором у неї виникла заборгованість в розмірі 15 330,60 грн, з яких: 3\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 330,60 грн сума заборгованості за відсотками 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентствонеобхідних кредитів» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором позики №77991986 від 25.11.2021 року в розмірі 10\~778,36 грн, з яких: 5 051,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 726,97 грн сума заборгованості за відсотками. В свою чергу, 19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №19072023, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором позики № 2658854 від 05.12.2021 року в розмірі 15 330,60 грн, з яких: 3\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 330,60 грн сума заборгованості за відсотками. З огляду на отримане право грошової вимог до відповідачки та наявну заборгованість за вказаними Договорами позики, позивач звернувся до суду щодо її стягнення. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позові просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином проте в судове засідання не прибула, про причини неявки в судове засідання не повідомила, відзиву та будь-яких клопотань про відкладення судового засідання не подавала. Суд на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Щодо Договору позики від 25.11.2021 року № 77991986. Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики № 77991986. З огляду на пункт 1 Договору, за його умовами Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики протягом строку позики або достроково. У відповідності до підпунктів 2.1 2.4 пункту 2 Договору визначено, що: сума позики складає 7150,00 грн; строк позики/строк Договору складає 64 дні; процентна ставка (базова/день) до дати повернення позики дорівнює 1,6% в день; знижена процентна ставка дорівнює 1,6% в день, а за понадстрокове користування кредитом позикою 2,70% в день; пеня 2,7% в день; дата надання позики: 25.11.2021 року; дата повернення позики: 27.01.2022 року; орієнтовна загальна вартість позики складає 12\~240,08 грн. Додатком 1 до Договору сторони визначили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, яким узгодили дату видачі позики: 25.11.2021 року та дати платежів, зокрема останню: 27.01.2022 року; проценти за користування на суму 5 090,08 грн; загальний розмір кредиту на суму 12 240,08 грн. Договір та Додаток 1 до нього підписано відповідачкою електронним підписом одноразового ідентифікатору: 8rraxjpTDw. З огляду на розрахунок заборгованості на 31.03.2025 року за Договором № 77991986 вбачається, що відповідачка не виконала зобов`язання з повернення позики та сплати відсотків за користування позикою, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 10\~778,36 грн, з яких: 5 501,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 726,97 грн сума заборгованості за відсотками. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №14/06/21, а 27.10.2023 року Додаткову угоду № 12 до договору факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором позики №77991986 в розмірі 10\~778,36 грн, з яких: 5 501,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 726,97 грн сума заборгованості за відсотками. Факт переходу права вимоги до відповідачки підтверджується актом приймання передачі Реєстру боржників від 27.10.2023 року та витягом з Реєстру боржників від 27.10.2023 року. Щодо Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.12.2021 року № 2658854. Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) було укладено кредитний договір № 2658854. З огляду на підпункти 1.2 - 1.6 пункту 1 Договору, за його умовами Товариство надає Клієнту кредит, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 3000,00 грн. Строк кредиту становить 60 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредитування. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується якщо Клієнт до 04.01.2022 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу. Визначеного Графіком платежів або здійснить часткове повернення кредиту. Орієнтована реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 29\~653,85% річних, а за зниженою ставкою 6\~961,93% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою становить 24\~492,00 грн, а за зниженою ставкою становить 22\~710,00 грн. Із підпункту 2.1 пункту 2 Договору вбачається, що Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Додатком 1 до Договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а саме: дату надання кредиту - 05.12.2021 року та дату останнього платежу: 30.11.2022 року; розмір кредиту 3000,00 грн; проценти за користування на суму 19 710,00 грн; загальний розмір кредиту на суму 22 710,00 грн. Договір та Додаток 1 до нього підписано відповідачкою електронним підписом одноразового ідентифікатору: 989. Також вбачається, що відповідачка до моменту укладення Договору ознайомилась із майбутніми умовами кредиту з наданого Паспорту споживчого кредиту. Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 29.02.2024 року № 1-2902 підтверджується успішність операції із перерахування 05.12.2021 року грошових коштів на суму 3000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] . З огляду на розрахунок заборгованості за Договором від 05.12.2021 року №2658854 вбачається, що відповідачка не виконала зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 15 330,60 грн. 19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №19072023, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором позики № 2658854 від 05.12.2021 року в розмірі 15 330,60 грн, з яких: 3\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 330,60 грн сума заборгованості за відсотками. Факт переходу права вимоги до відповідачки підтверджується актом приймання передачі Реєстру Боржників від 19.07.2023 року та витягом з Реєстру Боржників від 19.07.2025 року. Встановивши наведені вище обставини, суд керується наступним. Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на статтю 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з яким договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчених. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Проаналізовані судом докази дають підстави для висновку, що між первинними кредиторами та [PERSON] були укладені договори, де сторони узгодили розмір позики (кредиту), строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення таких договорів. Як зі змісту самих договорів так і зі змісту наведених вище правових норм, убачається дотримання сторонами договорів позики (кредиту) певного алгоритму дій, супутніх підписанню договорів (документів) в електронному виді, що мало б відбутись лише за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідачкою. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини першої статті 1049 та статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході розгляду справи встановлено, що первинні кредитори виконали свої зобов`язання за договорами, надавши відповідачці кредитні кошти. Однак, в порушення умов кредитних договорів, відповідачка свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитними договорами. Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. Позивач належним чином обґрунтував право вимоги до відповідачки, що підтверджується наданими договорами факторингу, актами приймання передачі Реєстру боржників та Витягами з реєстру боржників в частині переданої позивачу заборгованості відповідачки за договорами позики. Таким чином, за результатами встановлених судом обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підтверджені витрати сторін у даній справі складаються зі: суми судового збору сплаченого позивачем за звернення до суду в розмірі 3028,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved