Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 43 914 грн. 84 коп. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 16.12.2023 року о 16 год. 20 хв. в м. Конотоп Сумської області по вул. Усп.-Троїцькій сталася ДТП за участю транспортних засобів: «ВАЗ 2110», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що належить АТ КБ "ПриватБанк". Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024 року у справі № 577/6807/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ/4400011). Водій пошкодженого транспортного засобу своєчасно звернувся до Моторне (транспортне) страхове бюро України із повідомленням про ДТП від 21.12.2023 року. АТ КБ "ПриватБанк" також своєчасно звернувся до Моторне (транспортне) страхове бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало завдані [PERSON] збитки внаслідок ДТП у розмірі 42 564 грн. 84 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 168817 від 07.01.2025 року; та в розмірі 1 350 грн. 00 коп. що підтверджується платіжною інструкцією № 847439 від 04.03.2024 року. Таким чином, особою, відповідальною за завдані АТ КБ "ПриватБанк" збитки, у даному випадку є [PERSON] . Оскільки на момент завдання шкоди АТ КБ "ПриватБанк", цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право зворотної вимоги до відповідача у розмірі 43 914 грн. 84 коп. Представник позивача по довіреності Сечко С.В. в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ч. 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та обов`язки сторін, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до положень ст. 280-282 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2024 року у справі № 577/6807/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Як вбачається з вказаної постанови, 16.12.2023 року о 16 год. 20 хв. в м. Конотоп по вул. Усп.-Троїцькій водій [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 2110», н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, від проходження огляду на стан сп`яніння як на місті, так і в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, керуючи у вказані день, час та місті зазначеним транспортним засобом, рухаючись по вул. Усп.-Троїцькій в напрямку центру м. Конотоп водій [PERSON] не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3б ПДР України, в результаті чого на слизькій дорозі під час ожеледиці не впорався з керуванням та здійснив зіткнення спочатку з транспортним засобом «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] , під керуванням потерпілого [PERSON] , а потім з авто «NISSAN QASHQAI», н.з [NUMBER] , яким керував потерпілий [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП У відповідності до ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.12.2023 року, був пошкоджений автомобіль «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] , який належить АТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] , була застрахована в АТ СГ «ТАС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/4400011. На час вчинення даної ДТП водій автомобіля «ВАЗ 2110», н.з. [NUMBER] , [PERSON] не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до звіту про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № 495.23Е SOS - 231226-274070 від 25.01.2024 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження автомобіля «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] , станом на 25.01.2024 року становить 45 903 грн. 72 коп. 21.12.2023 року власник автомобіля «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] подав до Моторне (транспортне) страхове бюро України заяву про отримання страхового відшкодування. Відповідно до наказу МТСБУ та довідки від 18.12.2024 року № 1, заявнику була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 42 564 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням №168817 від 07.01.2025 року. Крім того, МТСБУ було сплачено на користь ТОВ СОС «Сервіс Україна» грошові кошти у розмірі 1350 грн. 00 коп., за послуги з експертної оцінки завданих збитків автомобілю «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 847439 від 04.03.2024 року. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до підпункту 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В силу підпункту 38.2.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки МТСБУ відшкодувало АТ КБ "ПриватБанк" завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 42 564 грн. 84 коп. та сплатило витрати, пов`язані із залученням експерта для визначення розміру завданої майнової шкоди власнику транспортного засобу «HYUNDAI IX 35», н.з. [NUMBER] , в розмірі 1 350 грн., у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] , протиправними діями якого завдано шкоди власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повному обсязі. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved