Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 21.07.2024-100001959 від 21.07.2024 у розмірі 8080,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 4000,00 грн, по процентам 2480,00 грн, комісії 360,00 грн, неустойки 1240,00 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» та підписані представником позивача Кузьменком Максимом Віталійовичем, який діє на підставі довіреності (а.с.7). \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 21.07.2024 між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір (оферти) № 21.07.2024-100001959, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 4000,00 грн строком на 124 дні за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,5% (процентна ставка «стандарт», яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів) та 1% (процентна ставка «економ», яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «стандарт») за 1 день користування кредитом, за надання кредиту та за обслуговування кредиту встановлені комісії у розмірі 360,00 грн. За кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання встановлена неустойка у розмірі 40,00 грн. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: рахунок споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-0949. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши позичальнику грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 8080,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4000,00 грн, про процентам у розмірі 2480,00 грн, комісії у розмірі 360,00 грн, неустойки у розмірі 1240,00 грн. Відповідач здійснив заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме, ним проведена часткова сплата: 19.08.2024 на суму 2220,00 грн, 25.09.2024 на суму 2420,00 грн. \~ \~ \~ \~01.07.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання (а.с.45). \~ \~ \~ \~Представник позивача Кузьменко М.В. у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явилася, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. Згідно з ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. \~ \~ \~ \~Згідно\~ зі статтею 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~07.08.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Суд,\~зберігаючи об`єктивність\~і неупередженість: 1)\~керує ходом\~судового процесу; 2)\~сприяє врегулюванню\~спору шляхом\~досягнення угоди\~між сторонами; 3)\~роз`яснює у\~випадку необхідності\~учасникам судового\~процесу їхні\~процесуальні права\~та обов`язки,\~наслідки вчинення\~або невчинення\~процесуальних дій; 4)\~сприяє учасникам\~судового процесу\~в реалізації\~ними прав,\~передбачених цим\~Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. \~ \~ \~ \~В силу\~ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що 21.07.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було підписано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявку кредитного договору № 21.07.2024-100001959 (кредитної лінії) від 21.07.2024, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 21.07.2024-100001959 (кредитної лінії) від 21.07.2024, інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] (додаток до кредитного договору № 21.07.2024-100001959 (кредитної лінії) від 21.07.20244), відповідно до яких сторони договору погодили всі істотні умови кредитування, а саме, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача: 4441-11ХХ-ХХХХ-0949. Дата надання/видачі кредиту 21.07.2024. Сума кредиту 4000,00 грн. Строк, на який надається кредит 124 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 21.11.2024. Процентна ставка: фіксована у розмірі 1,5% (процентна ставка «стандарт», що застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом) та у розмірі 1% (процентна ставка «економ», яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «стандарт») за 1 день користування кредитом, яка є незмінною. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 360,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 360,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 12185,37%, орієнтовна загальна вартість кредиту 11280,00 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 7280,00 грн. Неустойка 40,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ (а.с.13-19). \~ \~ \~ \~Вказані документи підписані ТОВ «Споживчий кредит» електронним підписом, а відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора Е685. Позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 21.07.2024-100001959 від 21.07.2024. \~ \~ \~ \~Договір містить інформацію про анкетні дані відповідача, її місце проживання, серію, номер паспорту, дату його видачі та орган, який видав, податковий номер, номер телефону [NUMBER] , адресу електронної пошти, номер особистого електронного платіжного засобу 4441-11ХХ-ХХХХ-0949. \~ \~ \~ \~Отже, суд встановив, що договір № 21.07.2024-100001959 (кредитної лінії) від 21.07.2024 укладений між ТОВ «Споживчий Центр» та\~ [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е685» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. \~ \~ \~ \~У вказаному договорі його сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, розмір комісії, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів тощо. \~ \~ \~ \~Відповідач з викладеними у договорі умовами кредитування погодилася без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого проставила свій підпис. \~ \~ \~ \~Відповідно до листа генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Веліканова Є. ТОВ «Споживчий Центр» від 16.06.2025 вих. № 114-1606, між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, відповідно до якого було перераховано кошти на платіжну картку клієнта 21.07.2024 о 16:28:46 на суму 4000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 459053402, призначення платежу: видача за договором кредиту № 21.07.2024-100001959 (а.с.20). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 21.07.2024-100001959 від 21.07.2024 складає: 4000,00 грн основний борг, 2480,00 грн - проценти, 1240,00 грн неустойка, 360,00 комісія, разом 8080,00 грн, проценти по кредиту нараховані за період з 21.07.2024 по 21.11.2024 (а.с.8). \~ \~ \~ \~З картки субконто контрагента [PERSON] за договором № 21.07.2024-100001959, що містить інформацію про рух коштів, внесені на погашення заборгованості кошти, суд вбачає таке - примітки: рахунок 3771 тіло кредиту; рахунок 376 комісія; рахунок [NUMBER] проценти; рахунок [NUMBER] штраф; дебет нарахування; кредит сплата. 21.07.2024 на карту [PERSON] перераховані грошові кошти у розмірі 4000,00 грн (рахунок 3771 дебет), в рахунок погашення тіла кредиту грошових коштів не сплачено, заборгованість по кредиту становить 4000,00 грн; за користування кредитом (рахунок 373 дебет) нараховані проценти з 21.07.2024 по 21.11.2024 у розмірі 6200,00 грн, в рахунок погашення процентів сплачено 3720,00 грн (1860,00+1860,00) (дебет), заборгованість по процентам становить 2480,00 грн (6200,00 3720,00); нарахована комісія (рахунок 376 дебет) у розмірі 1080,00 грн, в рахунок погашення комісії сплачено 720,00 (360,00 + 360,00) (кредит), заборгованість по комісії 360,00 грн (а.с.35-44). \~ \~ \~ \~Зобов`язання виникають з підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 Цивільного кодексу України\~(надалі\~ЦК України),\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Статтею 638\~ЦК України\~встановлено,\~що договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. \~ \~ \~ \~За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. \~ \~ \~ \~З договору № 21.07.2024-100001959 (кредитної лінії) від 21.07.2024 суд вбачає, що у відповідності до вимог частини 1\~статті 638 ЦК України\~між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). \~ \~ \~ \~Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~(електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір № 21.07.2024-100001959 (кредитної лінії) від 21.07.2024 укладений у формі електронного документу з електронними підписами сторін між сторонами є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим\~ст.3 ЦК України, а також\~ст. 1054 ЦК України,\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. \~ \~ \~ \~Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. \~ \~ \~ \~Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. \~ \~ \~ \~Отже\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. \~ \~ \~ \~На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». \~ \~ \~ \~Отже, дії позичальника щодо встановлення у кредитному договорі комісії за обслуговування кредитної заборгованості та вимога про стягнення нарахованої комісії є правомірними. \~ \~ \~ \~Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 13 липня 2022 року у справі\~№496/3134/19. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати відсотків, комісій, кредит, проценти за його користування та комісії не сплатила, порушивши умови кредитного договору. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~ \~ \~ \~ \~За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. \~ \~ \~ \~У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та наразі не скасовано. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем); 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання(невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. \~ \~ \~ \~Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що на момент укладення договору та розгляду справи на території України діє воєнний стан, кредитодавець не мав права нараховувати відповідачу неустойку (пеню), а тому у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення неустойки у розмірі 1240,00 грн суд відмовляє. \~ \~ \~ \~Крім того, з картки субконто контрагента [PERSON] за договором № 21.07.2024-100001959 суд вбачає, що частину внесених відповідачем коштів у розмірі 200,00 грн (рахунок 374 кредит), позивач спрямував на оплату штрафів. \~ \~ \~ \~Оскільки, як зазначено вище, на момент укладення договору та розгляду справи на території України діє воєнний стан, кредитодавець (позивач) не мав права нараховувати відповідачу неустойку (пеню) та штрафи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 200,00 грн \~ \~ \~ \~У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 21.07.2024-100001959 (кредитної лінії) від 21.07.2024 у розмірі 6640,00 грн, що складається з: 3800,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 2480,00 грн заборгованість по процентам; 360,00 грн заборгованість по комісії. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). \~ \~ \~ \~При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.1). \~ \~ \~ \~Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (82,18%), та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1990,73 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial