Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У червні\~2025\~року орган\~опіки та\~піклування виконавчий\~комітет Понінківської\~селищної ради\~Шепетівського району\~Хмельницької області\~звернувся до\~суду з\~позовом в\~інтересах неповнолітнього\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в якому\~просив позбавити\~ [PERSON] батьківських\~прав щодо\~її сина\~ [PERSON] ,\~а також\~стягнути аліменти\~на користь\~останнього \~в розмірі\~1500\~грн.\~щомісячно,\~але не\~менше,\~ніж \~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Позов мотивований такими обставинами. [PERSON] являється матір`ю неповнолітнього [PERSON] , батько якого [PERSON] помер [INFO] . Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про сина, не приймає участі у його житті, матеріально не допомагає, зловживає спиртними напоями, в неналежному стані утримує житло, в якому відсутнє електропостачання, не створено елементарних умов для проживання дитини, у зв`язку з чим неповнолітнього [PERSON] було влаштовано на проживання у гуртожиток Державного навчального закладу "Полонський агропромисловий центр професійної освіти" де він навчається, забезпечено для нього безкоштовне харчування. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування [PERSON] позов підтримала, підтвердила наявність вище вказаних обставин щодо ухилення [PERSON] від участі у вихованні сина. Неповнолітній [PERSON] позов підтримав, пояснив, що він також вважає за необхідно позбавити відповідачку батьківських прав щодо нього, так як матір систематично зловживає спиртними напоями, не цікавиться його життям, не спілкується з ним, будь-якої матеріальної допомоги не надає, житло в якому вони проживали до березня 2025 року відповідачка привела в жахливий стан, де неможливо проживати, через що його було поселено у вище згаданий гуртожиток. Представник третьої особи Державного навчального закладу "Полонський агропромисловий центр професійної освіти" Савіцька М.В. позов підтримала, пояснила, що неповнолітній [PERSON] навчається у зазначеному закладі освіти, є добросовісним, відповідальним, дисциплінованим учнем. [PERSON] ніколи навчальний заклад не відвідувала, не цікавиться життям та навчанням сина, якого через незадовільні умови проживання у належному для матері житлі, було поселено у гуртожиток та забезпечено безкоштовним харчуванням. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судових засідань, не з`являлась на них без повідомлення причин, відзив на позов не подала. Представник позивача, а також неповнолітній [PERSON] не заперечили про розгляд справи у відсутності [PERSON] , а тому судом на підставі статей 280,281 ЦПК України постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). За даними свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у віці 40 років (а.с.14). Відповідно до рішення виконавчого комітету Понінківської селищної ради від 14.05.2025 № 683 затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки щодо її неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.7-9). Згідно до відомостей довідки-характеристики № 13-11/499 від 25.03.2025 виданої селищним головою Понінківської селищної ради Геннадієм Гончаренко - [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а фактично проживає по [ADDRESS] . Зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, бродяжить, не працює, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] ( а.с.20). За даними актів обстеження від 28.03.2025, 02.04.2025, 24.04.2025 та 30.04.2025 в будинку [ADDRESS] , де мешкали відповідачка із своїм сином, умови проживання незадовільні, будинок у жахливому стані, не придатний для проживання, відсутнє електропостачання, опалення, продукти харчування, неповнолітній [PERSON] пішов з будинку через такі умови, став проживати у квартирі [ADDRESS] , а з квітня 2025 року був поселений у вище згаданий гуртожиток. (а.с.21-24). Відповідно до листа Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" Понінківської селищної ради від 05.05.2025 № 01-06/64 сім`я [PERSON] , де виховується неповнолітній син [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з 09.04.2025, в період якого у сім`ю було здійснено 6 візитів та проведено обстеження умов проживання за адресами: [ADDRESS] , де безпосередньо проживає [PERSON] та по [ADDRESS] , цього ж селища (квартира власницею якої є відповідачка). Дана квартира не придатна для проживання дитини, оскільки відключене тепловодопостачання та світло. Під час відвідувань мати неодноразово була з ознаками алкогольного сп`яніння, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не працює. Для [PERSON] пропонувалось пройти лікування від алкогольної залежності, працевлаштуватись та приділяти увагу сину, від чого вона відмовилась (а.с.29). Наведені в зазначеному листі обставини підтвердила допитаний судом свідок [PERSON] , яка працює директором згаданого вище Центру. Постановою Полонського районного суду від 21.05.2025 [PERSON] визнано винною у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження, за те, що вона ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.31). Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позову суд виходить із такого. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). У\~частині сьомій статті 7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тлумачення\~пункту 2 частини першої статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. На підставі досліджених судом вищенаведених доказів встановлено, що відповідачка, починаючи приблизно з березня 2025 року спільно з неповнолітнім сином [PERSON] не проживає, не виконує, без поважних причин, своїх батьківських обов`язків з його виховання, не спілкується, не надає для нього утримання, тобто фактично мати самоусунулась (ухилилась) від виховання неповнолітнього [PERSON] , не піклується та не цікавився про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, а отже мати свідомо знехтувала потребами своєї дитини, порушує її право на належне батьківське виховання. Наведені обставини на думку суду, позбавляють [PERSON] можливості підставно заперечувати проти задоволення позову. При цьому суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє відповідачку права на спілкування з сином і побачення з ним, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення її батьківських прав. Приймаючи до уваги, що у неповнолітнього [PERSON] відсутні повнолітні брати, сестри та інші родичі, що виявили бажання бути піклувальниками, а відтак відповідно до ч.5 ст. 167 СК України його слід передати на опікування органу опіки та піклування. Частинами 2,3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що відповідачка не виконує обов`язок передбачений ст. 180 СК України утримувати дитину до досягненню нею повноліття, а тому з неї слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] . Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Отже, на підставі зазначених норм з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання її сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не\~менше,\~ніж \~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Таким чином суд вважає, що заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір, в загальному розмірі 2422,40 грн, який складається з 1211,20\~грн за вимогу немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) та 1211,20\~грн за вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) із розрахунку ціни позову \~сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (1500 грн. х 6 місяців = 9000), в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved