Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

25.03.2025 до суду надійшла вищевказана цивільна справа за підсудністю від Комсомольського міського суду Полтавської області. 01.04.2025 дану справу передано судді Шульженко В.В. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за Кредитним договором № 639726691 від 19.12.2019 року у розмірі 18740,01 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Позов обґрунтовано зокрема тим, що 19.12.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач (разом сторони) уклали Кредитний договір № 639726691 (далі Договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 3Z7Y6B3B. Зокрема, 19.12.2019 23:10:19 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Позивач зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/ або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Таким чином, у вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відразу після вчинених дій Відповідача, 19.12.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 20000,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Зокрема, на підтвердження даної інформації Позивачем також долучено документ, виданий та підписаний електронним підписом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок боржника. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивач зазначає, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Пунктом 1.2.\~Договору визначено,\~що перелік\~кредитних договорів\~наводиться у\~відповідних Додатках\~до Договору,\~а саме\~Реєстрах прав\~вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №106 від 04.11.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 18740,01 грн. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним № 639726691 від 19.12.2019 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 04.11.2020, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 106. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18740,01 грн. 28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 28/10/24/У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18740,01 грн.. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024. Позивачем у позові зазначено деякі умови Кредитного договору, що стосуються нарахування відсотків з посилання на відповідні пункти. Зазначено, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Розрахунки заборгованості, підготовлені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» за Кредитним договором № 639726691 від 19.12.2019 наведено у додатках до позовної заяви. В наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №639726691 від 19.12.2019, становить 18740,01 грн., яка складається з наступного: 14205,69 грн. - заборгованість по кредиту; 4534,32 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 28.10.2024 - 05.11.2024. Згідно з матеріалами справи відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил. Відповідач\~не виконував\~умови Договору\~належним чином,\~не повністю\~сплачував платежі\~у зв`язку\~з чим\~утворилась прострочена\~заборгованість.\~Оскільки відсотки\~за вказаним\~кредитним договором\~нараховувалися відповідно\~до його\~умов та\~закону,\~вони не\~підлягають зменшенню. Ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без виклику\~учасників справи\~у відповідності\~до ч.\~5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачу за\~зареєстрованою адресою\~місяця проживання\~та за\~адресою зазначеною\~позивачемнаправлялися судові поштові документи, а саме копія ухвали про відкриття провадження у справі. В установлені строки відзив не надійшов. Будь-які інші заяви, клопотання від відповідача до суду не надійшли. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.\~279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.12.2019 року відповідач ознайомилася з паспортом споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». 19.12.2019\~між ТОВ\~«МАНІВЕО ШВИДКА\~ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»\~та [PERSON] \~укладено Договір № 639726691, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Пунктом 4.13 Договору передбачено, що цей Договір є електронним документом створеним і збереженим в інформаційно телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 4.2 Договору). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено,\~що Договір №\~639726691\~від 19.12.2019\~р підписаний\~відповідачем електронним\~підписом одноразовим\~ідентифікатором.\~Умовами даного\~Договору передбачено: предмет та строк дії договору; права та обов`язки сторін; відповідальність сторін; інші умови договору. Відповідно до умов вказаного Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах (п. 1.1 Договору). Кредит надається строком на 126 днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному розмірі 138,70 відсотків річних від суми кредиту за весь час користування, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до Договору), що передбачено пунктами 1.2 1.5 Договору. Пунктами 1.7 - 1.8 Договору передбачено, що проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому в п. 1.4. Договору, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника. У випадку не повернення будь-якого з платежів, у строки передбачені Графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, при чому проценти за користування кредитом нараховуються від фактичного залишку суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені на дату кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили що кредитодавець, по аналогії з порядком, визначеним в абз. 2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений Графік платежів, шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії Договору. У випадку порушення позичальником умов Договору кредитодавець має право здійснити будь-які передбачені законодавством дії для захисту свої прав та інтересів (пункти 3.7-3.8 Договору). Усі не врегульовані цим Договором правовідносини сторін регулюються чинним законодавством України (п. 4.6 Договору). Разом з вищевказаним договором позивачем до позову надано Графік платежів, який є Додатком № 1 до Договору, в якому відображу дати платежів (при цьому останній платіж 23.04.2020), суми до сплати за кожен платіж, що складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитом. Також зазначено, що загальна вартість кредиту складає 128,43% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 25686,24 грн (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування кредитом які складають 28,43% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 5686,24 грн. (у грошовому виразі); 2) суму (тіло) кредиту в розмірі 20000 грн. (у грошовому вираженні). Реальна річна процентна ставка складає 139,64 %. При матеріалах справи наявний алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів та алгоритм дій споживача в Інформаційно Телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору. Позивачем до позову додано Заявку на отримання грошових коштів в кредит від 19.12.2019 в якій відображено загальну інформацію, персональні дані, адресу та номер карточки відповідача. Зокрема зазначено, сума кредиту 20000 грн., строк кредиту 126, номер карти 5168-75ХХ-ХХХХ-6570. З довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається також, зокрема анкетні дані відповідача, зазначено Договір № №: 639726691 від 19.12.2019, сума кредиту 20000,00 грн., строк кредитування 126, дисконтна процентна ставка: сто тридцять дев`ять цілих шістдесят чотири сотих відсотків річних; базова процентна ставка: сто тридцять дев`ять цілих шістдесят чотири сотих відсотків річних, заявка на кредит подана 19.12.2019 року, о 23:08, договір відправлений позичальнику 19.12.2019, Акцепт оферти позичальником (підписання договору Одноразовим ідентифікатором): 3Z7Y6B3B, ідентифікатор відправлено позичальнику 19.12.2019 23:09:19, вказано засоби зв`язку для відправки ідентифікатора (номер телефону та електронну пошту відповідача), ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству 19.12.2019 23:10:19, перерахування грошових коштів позичальнику 19.12.2019 23:10:28. З платіжного доручення № 5c3e61b0-b158-4d4f-8c92-d1816ee42471 від 19.12.2019 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», через банк платника АТ КБ "ПРИВАТБАНК", перерахувало [PERSON] 20000,00 грн. та призначенням платежу зазначено зокрема - переказ коштів згідно договору № 639726691 від 19.12.2019, [PERSON] , код 3535809164, для зарахування на платіжну картку № 5168-75XX-XXXX-6570, без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. В матеріалах справи наявна довідка № 09/2024 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" видана відповідно до договору № 1336 від 26.09.2013 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про те, що було здійснено за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» наступні успішні платежі через платіжний сервіс LiqPay ПриватБанка на карти клієнтів, зокрема і відповідачу 19.12.20219 на карту № 5168-75XX-XXXX-6570 у розмірі 20000,00 грн. Слід зазначити, що саме на зазначений відповідачем картковий рахунок, який відображений в наданих позивачем документах (зокрема вказаний в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 19.12.2019) надійшли кошти відповідно до умов укладеного договору в розмірі 20000,00 грн. Крім того, відповідачем здійснювалася сплата коштів відповідно до умов договору, що відображено у розрахунках заборгованості та не спростовано відповідачем. Наявність фактичного перерахування коштів та часткове погашення зобов`язань свідчать про визнання договору. Таким чином, фактичні дії відповідача (отримання коштів, часткове погашення, відсутність прямих заперечень щодо факту укладення договору) свідчать про визнання договору укладеним та виконання зобов`язань. Слід зазначити, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено низку Додаткових угод про зміну умов Договору № 639726691 від 19.12.2019, в пункті 1 кожної угоди зазначено про продовження строку дії договору, копії даних угод наявні при матеріалах справи. Відповідно до п.п. 2.1.1.6 вищевказаного Договору кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою. 28.11.2018 між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ Таліон Плюс укладено Договір факторингу № 28/1118-01 та відповідно до п.8.2 строк дії цього Договору закінчується 28.11.2019 року, що підтверджується копією даного договору з додатками до нього, які підписані сторонами та скріплені печатками. 28.11.2019 між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ Таліон Плюс укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 , відповідно до якої строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками. 31.12.2020 між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ Таліон Плюс укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2021 року згідно п. 8.2 цієї угоди. Дана угода разом з додатками надрукована на 10-ти пронумерованих аркушах, кожен з яких містить підписи сторін та останній окрім підписів сторін містить також і печатки. 31.12.2021 між тим самими сторонами укладено Додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2022, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками. 31.12.2022 між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ Таліон Плюс укладено Додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2023, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками. В подальшому 31.12.2023 укладено Додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ Таліон Плюс, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2024, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками. З Витягу\~з реєстру\~прав вимоги\~№ 106\~від 04.11.2020\~вбачається,\~що ТОВ\~«Таліон Плюс»\~отримало право\~вимоги до\~відповідача згідно\~кредитного договору\~№ 639726691\~від 19.12.2019 на загальну суму 18740,01 грн. з яких: 14205,69 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 4534,32 грн. заборгованість по відсотках, даний Реєстр прав вимоги сторони (ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ Таліон Плюс) підписаний сторонами та скріплена печатками. З довідки\~виданої ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~№ 639726691/ФК\~від 28.10.2024\~за підписом\~директора С.\~Сінченка вбачається,\~що Товариство\~підтверджує,\~що 03.11.2020\~було здійснено\~відступлення права\~вимоги за\~кредитним договором\~№ 639726691\~від 19.12.2019 укладеного з [PERSON] , ТОВ Таліон Плюс згідно укладеного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 та відповідно до п.8.2 строк дії цього Договору закінчується 04.08.2021 року. Даний Догові факторингу, як і додатки до нього підписано сторонами та скріплено печатками. В подальшому\~03.08.2021\~укладено Додаткову\~угоду № 2\~до договору\~факторингу №\~05/0820-01\~від 05.08.2020\~між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс», відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2022, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками. В подальшому 30.12.2022 укладено Додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відповідно до якої строк дії договору продовжується до 30.12.2024, дана угода підписана сторонами та скріплена печатками. З Витягу\~з реєстру\~прав вимоги\~№ 11\~від 31.08.2023\~вбачається,\~що ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача згідно кредитного договору № 639726691 від 19.12.2019 на загальну суму 18740,01 грн. з яких: 14205,69 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 4534,32 грн. заборгованість по відсотках, даний Реєстр прав вимоги підписаний сторонами та скріплена печатками. 28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 28/10/24-У, який підписано сторонами та скріплено печатками як і додатки до нього. З Витягу\~з реєстру\~боржників від\~28.10.2024\~до Договору\~факторингу №\~28/10/24-У вбачається, що позивач отримав право вимоги до відповідача згідно кредитного договору № 639726691 від 19.12.2019 на загальну суму 18740,01 грн. з яких: 14205,69 грн. прострочене тіло та 4534,32 грн. прострочені відсотки, даний Реєстр прав вимоги підписаний сторонами та скріплена печатками, даний Реєстр підписали та скріпили печатками. Також на підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024, який також підписаний сторонами та скріплений печатками. З розрахунку\~заборгованості виданого\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» за\~вищевказаним кредитним\~договором вбачається,\~що [PERSON] має заборгованість станом у розмірі 18740,01 грн. з яких: 14205,69 грн. тіло кредиту та 4534,32 грн. заборгованість по процентах. В даному розрахунку відображено також і сплачені відповідачем суми. З розрахунку\~заборгованості виданого\~ТОВ Таліон\~Плюс за\~вищевказаним кредитним\~договором вбачається,\~що [PERSON] має заборгованість в розмірі 18740,01 грн. з яких: 14205,69 грн. тіло кредиту та 4534,32 грн. заборгованість по процентах. З Виписка з особового рахунка за Кредитним договором № 639726691 [PERSON] наданої позивачем також вбачається, що відповідач має заборгованість за вищевказаним Договором у розмірі 18740,01 грн. Отже, з вищевказаних розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконав умови Договору та має заборгованість. Враховуючи в сукупності всі вищезазначені докази суд приходить до висновку про задоволення позову. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.\~89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.ч.1 - 2 ст. 10561 ЦК України,\~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Стаття 611\~ЦК\~України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зваживши у сукупності подані позивачем докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовної вимоги про стягнення заборгованості за Договором № 639726691 від 19.12.2019 в розмірі 18740,01 гривень, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити повністю. У позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн., суд враховує наступне. Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3ст. 141\~ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. До позовної заяви представник позивача на обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав копії наступних документів: - Договір про надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024 укладеним між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» та Додаток №1 до нього «Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги»; -\~Додаткову угоду\~№ 7 від 30.10.2024 до Договору про надання правничої допомоги № № 30132024-02 від 30.10.2024 в якій за порядковим номер «22» зазначена відповідач [PERSON] ; -\~Акт прийому\~ передачі\~наданих послуг\~(даний\~акт є\~невід`ємною частиною\~до Договору\~про надання\~правничої допомоги\~№ № 30132024-02 від 30.10.2024) в якому зазначено, що послуги надано на загальну суму 6000,00 грн. та зазначено з чого вони складаються; - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І.; - довіреність від 02.10.2024. Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 6000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист правлюдини іосновоположних свобод1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій\~статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Визначаючи у\~даній справі\~розмір судових\~витрат,\~понесених позивачем\~на правничу\~допомогу адвоката,\~за встановлених\~обставин,\~суд виходить\~з того,\~що предмет\~спору в\~цій справі\~не є\~складним,\~та не\~потребує вивчення\~великого обсягу\~фактичних даних,\~обсяг і\~складність складених\~процесуальних документів\~також не\~є значними,\~враховуючи принцип\~співмірності та\~розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 4000,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд». При цьому, слід зазначити, що в ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3028,00 грн. Проте, нормами ч.3 ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» ними сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2422,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.

Outcome: approved