Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Грибанов Д.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 07.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2962447, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого відповідно до Реєстру боржників № 35 від 28.10.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним договором позики. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми кредиту не виконав, тому виникла заборгованість в сумі 19215 грн.: 12000 грн. за основною сумою боргу, 16,8 грн. за відсотками, 6000 грн. за процентами за понадстрокове користування позикою, 1198,20 грн. комісія за надання позики. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в загальній сумі 22611,30 грн. та судові витрати. Рух справи. Позиція учасників справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками були направлені судом поштою за адресою місця проживання, яка підтверджена запитуваною судом інформацією. Крім того, копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена 14.05.2025 на електронну пошту відповідача, яка зазначена в матеріалах справи. Відзив на позовну заяву не надійшов. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Встановлені судом обставини. 07.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2962447, за умовами якого відповідач отримав суму позики 12\~000 грн. строком на 15 днів. Договором визначено фіксовану процентну ставку 0,01%. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплати відсотки. Договір укладений в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідач ознайомлений з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с.6-10). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Надана до суду копія договору факторингу неповна, не містить 2,5,6,7 розділів (а.с.11-13). 28.07.2021 укладено додаткову угоду № 2, якою внесено зміни до п.1.3 договору щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги (а.с.14). 13.06.2022 укладено додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, якою внесені зміни щодо набрання чинності договором тай ого пролонгації (а..с15). 27.10.2024 укладено додаткову угоду № 42 до договору факторингу №14/06/21 щодо загальної суми прав вимоги (а.с.16). 28.10.2024 складено акт прийому-передачі Реєстру боржників № 35 від 28.10.2024 за договором факторингу №14/06/21 (а.с.17). У Витягу з реєстру боржників № 35 до договору факторингу №14/06/21 зазначено про право вимоги до [PERSON] за договором позики № 2962447. Між тим, Витяг з реєстру належним чином не засвідчений, оскільки в ньому міститься лише підпис і печатка ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.18). Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 2962447 за період з 28.10.2024 по 31.03.2025 відповідач має заборгованість в сумі 19215 грн.: 12000 грн. за основною сумою боргу, 16,8 грн. за відсотками, 6000 грн. за процентами за понадстрокове користування позикою, 1198,20 грн. комісія за надання позики (а.с.19). Нормативне обґрунтування. За приписами ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з\~статтею 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою\~статті 1082\~ЦК\~України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Висновки суду. Суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження факту отримання прав грошової вимоги до відповідача до позовної заяви додано фрагмент копії договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. З дослідженого фрагменту договору факторингу неможливо у повній мірі встановити умови укладеного договору, оскільки у наданій суду копії відсутні розділи 2, 5-7. Таким чином суд позбавлений можливості в повній мірі надати оцінку укладеному договору факторингу, оскільки частина договору, яка містить безпосередньо умови щодо набрання чинності даним договором в матеріалах справи відсутня. Крім того, з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що договір факторингу укладений 14.06.2021. Договір позики, за яким позивач просить стягнути заборгованість укладений між відповідачем [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 07.07.2024, тобто після укладення договору факторингу. Статтею 1078 ЦК України передбачено право відступлення вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд звертає увагу, що розділом першим договору факторингу № 14/06/21 визначено предмет договору. Положення даного розділу не містять умов щодо відступлення прав вимоги, які виникнуть у майбутньому. Крім того вказано про відступлення прав вимоги щодо зобов`язань, строк виконання яких настав (п.1.1). Витяг з Реєстру боржників № 35 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, на який посилається представник позивача як на доказ отримання права вимоги до відповідача, належним чином не оформлений та не засвідчений, оскільки містить лише підпис та печатку ТОВ «ФК ЄАПБ», тобто однієї сторони укладеного договору факторингу. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). Таким чином, позивачем не доведено факт передачі прав вимоги первісним кредитором щодо боржника [PERSON] за договором позики № 2962447 від 07.07.2024. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed