Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

у грудні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 138 489,94 грн, моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн та судовий збір у розмірі 1 584,90 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2023 відбулась ДТП за участі належного позивачеві транспортного засобу Mercedes ML 350 д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Jaguar X-Type д.н.з. [NUMBER] , під керування відповідача. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження і йому було завдано матеріальні збитки. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2023 винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано відповідача. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була в зв`язку з чим позивач звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування матеріальної шкоди. 23.08.2024 та 27.08.2024 МТСБУ здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у загальній сумі 118 656,62 грн. 27.10.2023 позивач сплатив ФОП [PERSON] за послуги ремонту автомобіля суму у розмірі 202 289,64 грн. 27.12.2023 позивач здійснив доплату за послуги з ремонту автомобіля суму у розмірі 30 505,00 грн. Загальна сума сплачених позивачем коштів за ремонт автомобіля становить 232 794,64 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує виплачене позивачу страхове відшкодування, тому різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та фактичними витратами по ремонту автомобіля позивач просить стягнути з відповідача як винної у ДТП особи. Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 17 533,91 грн та 3% річних у розмірі 6 818,01 грн за прострочення виконання зобов`язання, яке виникло внаслідок несвоєчасної виплати матеріальної шкоди, що розраховане позивачем з наступного дня після настання ДТП, тобто з 10.10.2023. Крім того, позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача, які полягали у порушенні ПДР України, через що суттєво було пошкоджено автомобіль позивача, йому було завдано моральну шкоду. Позивач зазначає, що він був вимушений змінити звичний ритм життя, відмовитись від значної частини звичок та бажань у зв`язку із відсутністю засобу пересування. Також позивач був вимушений витрачати значну частину свого доходу для покриття супутніх з ДТП негативних наслідків у вигляді судового процесу та послуг адвоката. Пошкоджене авто та суттєві витрати власних коштів вкрай негативно відобразилось на житті позивача, спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово ставитись. Відсутність звичної мобільності та значна нестача коштів завдали позивачеві сильних душевних страждань та переживань. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20 000,00 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд про задоволення позову. Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2024 матеріали заяви про забезпечення позову передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2024 заяву представника [PERSON] - адвоката Шимка А.О. про забезпечення позову залишено без задоволення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 07.03.2025 від представника відповідача - адвоката Вегери А.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача визнав позов в частині стягнення матеріальної шкоди, в іншій частині вимог - просив відмовити у їх задоволенні. У відзиві зазначив, що відповідач не заперечує щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої позивачеві внаслідок ДТП, у розмірі 114 138,52 грн. Позивач скористався своїм правом на стягнення страхового відшкодування шляхом направлення відповідної заяви до МТСБУ. Доказів доведення до відома відповідача вартості майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, позивачем надано не було. На момент звернення до суду з цим позовом зобов`язання не було прострочене, тому до даних правовідносин не підлягають застосування положення ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивачем не надано доказів нанесення йому моральної шкоди, тому підстави для її виплати відсутні. Також представник відповідача зазначив, що позивач не довів понесення витрат на професійну правничу допомогу, тому такі витрати відшкодуванню не підлягають. Крім того, представник відповідача у відзиві окремо звертав увагу на скрутний матеріальний стан відповідача. Зазначив, що відповідач отримує незначний дохід, має тяжку хронічну хворобу, яка потребує дороговартісного лікування. Також тяжке захворювання має донька відповідача, яка проходить лікування за кордоном. Задля підтримання задовільного стану життєдіяльності відповідача та його доньки, відповідач щомісячно витрачає велику суму збережень, яка неспівмірна з доходами відповідача. В жовтні 2024 року відповідач уклав з МТСБУ договір про порядок повернення коштів, які були виплачені МТСБУ на рахунок позивача у зв`язку із настання ДТП. На підставі наведеного, представник відповідача просить розстрочити виконання рішення щодо виплати грошового зобов`язання строком на 12 місяців. Також представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. 17.03.2025 від представника позивача надійшла заява про долучення доказів понесених витрат на правничу допомогу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Зазначив, що в ході розгляду справу про адміністративне правопорушення відповідач не визнавав свою вину у вчиненні ДТП. Жодних відшкодувань зі сторони відповідача позивачу здійснено не було. Досудова вимога про відшкодування матеріальної шкоди відповідачу не направлялась. Відповідач та його представник позов визнали в частині стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 114 138,52 грн, в іншій частині позову просили відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 09.10.2023 відбулась ДТП за участі транспортного засобу Mercedes ML 350 д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Jaguar X-Type д.н.з. [NUMBER] , під керування відповідача. Право власності на автомобіль Mercedes ML 350 д.н.з. [NUMBER] зареєстровано за позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Внаслідок зазначеної ДТП належний позивачеві автомобіль Mercedes ML 350 д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження і позивачеві було завдано матеріальні збитки. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2023, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2024, винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано відповідача, що підтверджується копіями судових рішень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Mercedes ML 350 д.н.з. [NUMBER] та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Цивільно-правова відповідальність позивача на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Кредо» згідно полісу обов`язкового страхування №ЕР/214632662. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була, в зв`язку з чим позивач звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування матеріальної шкоди. Згідно звіту ТОВ «ЕАР «Довіра» №19834/1 від 02.12.2023 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes ML 350 д.н.з. [NUMBER] становить 288 329,34 грн, що підтверджується копією звіту. 23.08.2024 МТСБУ здійснило позивачеві виплату страхового відшкодування в сумі 105 815,04 грн, а 27.08.2024 в сумі 12 841,58 грн, що в загальній сумі становить 118 656,62 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes ML 350 д.н.з. [NUMBER] склала суму у загальному розмірі 232 794,64 грн, яка була сплачена позивачем на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується копією рахунка-фактури №АС-00003506 від 26.10.2023, копією квитанції від 27.10.2023 про оплату суми в розмірі 202 289,64 грн, а також копією рахунка-фактури №АС00004153 від 26.12.2023 та копією квитанції від 27.12.2023 про оплату суми у розмірі 30 505,00 грн. Таким чином, різниця між виплаченим позивачу страховим відшкодуванням та фактичними витратами по ремонту автомобіля становить суму 114 138,54 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Нормами ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до частин 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На основі наявних в матеріалах справи доказів позивач довів, що розмір завданої йому внаслідок ДТП матеріальної шкоди становить суму у розмірі 114 138,54 грн. Відповідач в ході розгляду справи визнав позов в частині стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 114 138,54 грн про що зазначив у відзиві на позовну заяву та усно надав пояснення в судовому засіданні. Враховуючи встановлені обставини справи,

Outcome: partial