Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

08 липня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області через свого представника - адвоката Загарію О.Д. звернувся [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 6000 (шість тисяч) гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача зазначає, між позивачем та відповідачкою 03.10.1993 р. зареєстровано шлюб, який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.02.2024 року у справі №718/3120/23 розірвано. Від вказаного шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві представник позивача стверджує, що відповідачка з жовтня 2021 року виїхала в Німеччину (м. Гамбург), де зараз постійно проживає та працює, а неповнолітній син залишився проживати з батьком [PERSON] . Крім того, у позовній заяві представник позивача зазначає, що за період перебування за кордоном відповідач належним чином не виконує свої материнські обов`язки щодо утримання сина, не бере стабільної участі в його навчанні та розвитку, зокрема, за період навчання сина в Зеленівській музичній школі з 01.09.2019 р. по 31.05.2025 р. жодного разу в ній не була, як і не була на жодному його концерті, батьківських зборах; матеріальне утримання сина виражається у наданні відповідачкою йому грошового переказу орієнтовно 100 євро на три місяці, а також інколи може бути надіслана посилка; щодо здоров`я сина, то в нього погіршився зір обох очей на далекій відстані, вказане лікування потребує значних витрат. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 11 серпня 2025 року о 12:00 год. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, враховуючи наступне. Поштове відправлення, адресоване [PERSON] , повернулось до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270\~(далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил, тому суд зазначає, що за змістом пункту 3 частини восьмої\~статті 128 ЦПК України\~відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Про причини неявки [PERSON] суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] надавалась правнича (правова) допомога у даній справі адвокатом Ватаманюком Ю.М., про що видано ордер від 14.07.2025 р., 31 березня 2025 року між [PERSON] та адвокатом Ватаманюком Ю.М. укладено договір про надання правової допомоги та представництво від 31 березня 2025 року. 14.07.2025 р. адвокат Ватаманюк Ю.М. отримав особисто копію ухвали від 14.07.2025 р. про відкриття провадження у даній справі та призначення судового засідання з участю сторін на 11 серпня 2025 року о 12:00 год., а відтак адвокат був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. За таких обставин, сторона відповідача була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відтак суд вважає за можливе розглянути дану справу у судовому засіданні за відсутності відповідача та її представника. Аргументи учасників справи у судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, просив задоволити позов у повному обсязі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 10. Довідкою про зареєстрованих осіб у житловому будинку виданою адміністратором ЦНАП Наталією Данилюк від 24.06.2025 року № 05-476 підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (заявник), [PERSON] (колишня дружина) та син [PERSON] . Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2024 року у цивільній справі № 718/3120/23, яке набрало законної сили 28.03.2024, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Довідкою від 24.06.2025 № 05-475, виданою ЦНАП Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області підтверджується, що [PERSON] ніде не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи захворювання, син [PERSON] перебуває на утриманні батька. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №08.01-10/129 від 25.06.2025, виданим виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 25.06.2025 року №08.01-10/129 підтверджено, що [PERSON] [INFO] , один виховує неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як його колишня дружина [PERSON] , [INFO] , з 01.10.2021 року перебуває за межами країни, не бере участь у вихованні дитини, умови проживання задовільні. Згідно виписки із медичної карти пацієнта №2\~556/19, дата обстеження 15.04.2024 року та консультативного висновку ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» Центр мікрохірургії ока від 09.12.2024 року, [PERSON] встановлено повний діагноз: Міопія середнього ступеня обох очей. Відповідно до свідоцтва про позашкільну освіту № [NUMBER] від 4 червня 2025 р. [PERSON] з 01.09.2019 до 31.05.2025 навчався у Зеленівській музичній школі, оволодів програмою гри на саксофоні і склав кваліфікаційний іспит. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На день звернення позивача до суду з даним позовом його сину [PERSON] виповнилося 15 років. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Обставини, наведені у позовній заяві, підтверджуються наявними у справі доказами. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідач, будучи матір`ю неповнолітньої дитини, зобов`язана утримувати її до досягнення нею повноліття, при цьому розділяючи цей обов`язок з батьком, оскільки законодавча вимога передбачає обов`язок по утриманню дитини обома батьками. Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надає позивачу коштів на утримання їх спільної дитини, а позивачем підтверджено, що їх спільний син проживає з ним та знаходиться на його утриманні, суд дійшов висновку, що суб`єктивні права дитини на утримання його матір`ю є порушеними. При цьому, суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище відповідача, наявність у неї інших дітей, батьків, наявність у неї на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даної справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання її неповнолітньої дитини - сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 08 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що сторони не позбавлені можливості у разі зміни їх матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята\~статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста\~статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. 44.\~Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». Судом встановлено, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 26 червня 2025 року [PERSON] та адвокат Загарія О.Д. домовились, що предметом договору є: забезпечення захисту прав, своюод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі; представництво інтересів клієнта у цивільній справі № 718/1497/25; в справі про стягнення аліментів на утримання дитини. (пункт 1.1 п.1.4 Договору). Позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11000 грн., що підтверджується розрахунком витрат на професійну правничу допомогу, які поніс [PERSON] у зв`язку із розглядом цивільної справи за його позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини від 08.07.2025 року, квитанцією до прибуткового ордера № 01/07 від 02.07.2025, відповідно до якої адвокат Загарія О.Д. прийняв від [PERSON] одинадцять тисяч грн 00 коп. Стороною відповідача не подано заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу, яка була понесена позивачем у даній справі. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн.

Outcome: approved