Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

У липні 2025 року позивачка [PERSON] звернулась в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 09 жовтня 2019 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано. Позивачка стверджувала, що на сьогодні малолітня [PERSON] мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. З цих підстав позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітної [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу її за відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку. 09 жовтня 2019 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] в [PERSON] народилася донька [PERSON] . Батьком дитини є відповідач у справі [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а. с. 6). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року у справі № 756/15099/24 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано (а. с. 7). Судом встановлено, що на сьогодні малолітня [PERSON] мешкає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку, не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиктвого мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліиментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім [PERSON] , також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлено 17 липня 2025 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved