Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

06 березня 2025 року з Кременчуцького районного суду Полтавської області до Кобеляцького районного суду Полтавської області за підсудністю надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 05.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено електронний договір про спожитий кредит № 101240199. Товариство виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк, визначений умовами кредитного договору. Однак відповідач не виконав належним чином повністю умов кредитного договору. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 33084,00 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6160,00 гривень, заборгованість за процентами - 20044,50 гривень, заборгованість за комісією - 1150,00 гривень, заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання - 5729,50 гривень. 29.08.2024 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № 101240199 від 05.04.2024 року. Таким чином, позивач прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 101240199 від 05.04.2024 року в розмірі 33084,00 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2025 року передано позовну заяву на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с.74). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 березня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.79-80). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 серпня 2025 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Дерюгіна Х.Б. подала клопотання про розгляд справи в її відсутність та прохала задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що 05 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] на підставі анкети-заяви на отримання кредиту укладено договір про спожитий кредит № 101240199 в електронній формі (одноразовий ідентифікатор 874545) (а.с.23-38,40). Пунктом 1.1 Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 гривень. Згідно п. 1.3 Договору, кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 05.04.2024 (дата надання кредиту). У п. 1.4 Договору зазначено, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному в додатку № 1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів) 16.03.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених у п.п. 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 Договору відповідно (п.п. 2.2.1 п. 2.2 Договору). Комісія за надання кредиту становить 1610,00 гривень, яка нараховується за ставкою 23 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п. 1.5.1 п. 1.5 Договору). Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 912,50 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (п.п. 1.5.2 п. 1.5 Договору). Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 912,50 відсотків річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (п.п. 1.5.3 п. 1.5 Договору). У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700,00 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів (п. 4.1 Договору). Пунктом 6.1 Договору передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. У п. 6.4 Договору вказано, що укладення Товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, в зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі (п. 6.5 Договору). Цей Договір (з додатками № 1, № 2, № 3 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі (п. 7.1 Договору). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Нормами частин 3,6,7,8,12 ст. 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Викладене вище узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц. Підписавши договір про спожитий кредит № 101240199 від 05.04.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач [PERSON] засвідчив, що він погодився на отримання грошових коштів у кредит саме на умовах, що визначені в цьому договорі. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у кредит, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними. Таким чином, договір про спожитий кредит № 101240199 від 05.04.2024 року укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, перерахувавши [PERSON] на карту № [NUMBER] кошти в розмірі 7000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням 86326958 (а.с.39). Відповідачем не спростовані доводи позивача щодо перерахування йому кредитних коштів у сумі 7000,00 гривень. Оскільки всі вихідні дані для отримання кредиту зазначались відповідачем, суд вважає доведеним факт отримання ним кредиту в розмірі 7000,00 гривень. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином повністю умов кредитного договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.08.2024 року\~ становить 33084,00 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6160,00 гривень, заборгованість за процентами - 20044,50 гривень, заборгованість за комісією - 1150,00 гривень, заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання - 5729,50 гривень (а.с.92-93). [PERSON] не надав суду іншого розрахунку, який би спростовував нараховану ТОВ «Мілоан» суму заборгованості. 29 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т (а.с.43-52,54-56). Згідно Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № 101240199 від 05.04.2024 року в розмірі 33084,00 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6160,00 гривень, заборгованість за процентами - 20044,50 гривень, заборгованість за комісією - 1150,00 гривень, заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання - 5729,50 гривень (а.с.53). ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» було направлено відповідачу досудову вимогу про врегулювання спору, яка не була виконана (а.с.57). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідач отримав грошові кошти за договором про спожитий кредит № 101240199 від 05.04.2024 року, але своєчасно кредитні кошти не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved