Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати за нею право власності на частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . В обґрунтування\~своїх вимог\~ [PERSON] \~зазначає,\~що [INFO] помер [PERSON] . Позивачка та [PERSON] є дітьми померлого. Вказане будинковолодіння належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Сторони також являлися членами зазначеного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, а тому мають право на частку в ньому. Після смерті [PERSON] позивачка та її брат [PERSON] оформляють свої спадкові права на спірне будинковолодіння, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що спірний будинок належить колгоспному двору, а тому [PERSON] і звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 21 січня 2025 року прийнято дану позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року залучено до участі в даній справі в якості законного представника відповідача [PERSON] орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області. 29 квітня 2025 року орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області звернувся до суду в інтересах [PERSON] з зустрічним позовом до [PERSON] , у якому просить визнати за [PERSON] право власності на частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . В обґрунтування\~своїх вимог\~орган опіки\~та піклування\~в особі\~Ізяславської міської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області зазначає,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] .\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~є дітьми\~померлого.\~Вказане будинковолодіння\~належить колгоспному\~двору,\~головою якого\~був [PERSON] .\~Сторони також\~являлися членами\~зазначеного колгоспного\~двору станом\~на 15\~квітня 1991\~року,\~а тому\~мають право\~на частку\~в ньому.\~Після смерті\~батька [PERSON] \~та його\~сестра [PERSON] оформляють свої спадкові права на спірне будинковолодіння, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що спірний будинок належить колгоспному двору, а тому позивач за зустрічним позовом і звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до розгляду. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов органу та піклування в особі Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Залучено [PERSON] та [PERSON] до участі в даній справі в якості співвідповідачів за первісним позовом [PERSON] та зустрічним позовом органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області в інтересах [PERSON] . Ухвалою суду від 26 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка за первісним позовом відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Дацишина М. В. у судовому засіданні первісний позов підтримали та просили його задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову не заперечували. Представник органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Кулик Ю. В. зустрічний позов у інтересах [PERSON] підтримала та просила його задовольнити. Проти задоволення первісного позову не заперечувала. Відповідачі за первісним та зустрічним позовами [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, надіслали до суду письмові заяви про слухання даної справи за їх відсутності, в яких вказали, що проти задоволення обох позовів не заперечують. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що спірне будинковолодіння за [ADDRESS] в цілому належало колгоспному двору, головою якого являвся [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Ізяславської районної ради народних депутатів № 6 від 25 січня 1988 року. Відповідно до повідомлення Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 18 квітня 2025 року № 1213/03-14 згідно книги погосподарського обліку № 1-1 по Радошівській сільській раді за 1991-1995 роки членами колгоспного двору, який на даний час розташований у [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року були наступні громадяни: [PERSON] (голова домогосподарства), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (внук), [PERSON] (внука). Як вбачається із свідоцтва про народження позивачки за первісним позовом відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 30 липня 1982 року, її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Із свідоцтва про укладення шлюбу позивачки за первісним позовом відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Тишевицькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 11 травня 1985 року, встановлено, що при реєстрації шлюбу вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також із свідоцтва про народження відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 06 березня 1974 року, вбачається, що його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2017 року в справі № 675/907/17, яке набрало законної сили 21 листопада 2017 року, визнано [PERSON] недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном [PERSON] . Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Згідно з ст. 121 ЦК УРСР 1963 року володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. За змістом ч. 2 ст. 123 вказаного Кодексу розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Наведені обставини та приписи закону свідчать про те, що спірні правовідносини мають врегульовуватись саме нормами матеріального права, які стосуються питань власності колгоспного двору. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення ст.ст. 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно з ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність», загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] та їх батьки [PERSON] і [PERSON] мали право на рівні частки у вищезгаданому майні колгоспного двору станом на 15 квітня 1991. Відповідачі за первісним та зустрічним позовами [PERSON] і [PERSON] відмовилися від будь-яких майнових прав та не претендують на частку у спірному будинковолодінні. Також судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 25 жовтня 2016 року. В Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за № 187/2017. Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, являються її діти [PERSON] та [PERSON] . Чоловік спадкодавиці [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Крім того, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 08 серпня 2022 року. Приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю. П. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за № 9/2023. Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, являються діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Повідомленням приватного нотаріуса Шмигельського Ю. П. від 01 листопада 2023 року № 697/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне будинковолодіння та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності на житловий будинок з посиланням на те, що вказане нерухоме майно належить колгоспному двору. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин справи щодо наявності у [PERSON] \~та [PERSON] права на частки у вищезгаданому майні колгоспного двору, а також успадкування ними часток у зазначеному будинковолодінні після смерті своїх батьків [PERSON] і [PERSON] , суд приходить до висновку про доцільність задоволення первісного та зустрічного позовів і визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/2 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved