Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на земельну ділянку, площею 0,0584 га, з цільовим призначенням для колективного садівництва, кадастровий номер 3221080500:04:002:0240, яка розташована на території [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вказану вище земельну ділянку. Після смерті батька спадщину прийняла його дружина [PERSON] (мати позивача), яка 20 червня 2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину, проте не здійснила державну реєстрацію прав власності на вказану вище земельну ділянку. [INFO] [PERSON] померла. За життя остання склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала сину [PERSON] (позивачу у справі). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя його (позивача) мати не здійснила державну реєстрацію прав власності земельної ділянки на своє ім`я, земельна ділянка рахується за [PERSON] . У зв`язку із викладеними обставинами позивач не може реалізувати своє право на спадщину, а тому звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати за ним право власності на вказане вище майно у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері [PERSON] . Ухвалою суду від 20 травня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача адвокат Селецька О.В. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач Бучанська міська рада Київської області свого представника у судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Третя особа П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач та третя особа не повідомили про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, у суду наявні відомості про належне їхнє повідомлення про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10, 13). Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0584 га, з цільовим призначенням для колективного садівництва, кадастровий номер 3221080500:04:002:0240, яка розташована на території [ADDRESS] (а.с. 11-12). Відповідно до відомостей П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 778/2011 (а.с. 14-15). З матеріалів спадкової справи № 778/2011 (а.с. 132-156) встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] у встановлений законодавством строк звернулася його дружина [PERSON] (мати позивача). Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] до закінчення шестимісячного строку, а саме 24 травня 2011 року відмовилися від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON] . 20 червня 2012 року [PERSON] (матері позивача) видані свідоцтва про право на спадщину за законом, у тому числі на земельну ділянку, площею 0,0584 га, з цільовим призначенням для колективного садівництва, кадастровий номер 3221080500:04:002:0240, яка розташована на території [ADDRESS] (належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-КВ № 082204, виданого Блиставицькою сільською радою Бородянського району Київської області 30 липня 2001 року, на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області від 30 січня 1998 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 389). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану вище земельну ділянку, кадастровий номер 3221080500:04:002:0240. Згідно до копії заповіту від 08 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бублик Т.В., [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] (а.с. 101). Після смерті [PERSON] . П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 923/2019. Згідно даних зазначеної спадкової справи, позивач у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 84-131). Як вбачається з листа П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 04 березня 2025 року № 939/02-14/2025 державний нотаріус повідомив про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки остання не зареєструвала своє право власності на вказану вище земельну ділянку (а.с. 37). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 листопада 2024 року земельна ділянка площею 0,0584 га, кадастровий номер 3221080500:04:002:0240, рахується за батьком позивача [PERSON] , на підставі державного акта серії І-КВ № 082204 від 30 липня 2001 року (а.с. 20-30, 31-32). Як убачається з листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 29-10-0.222-1924/2-25 від 27 лютого 2025 року, за інформацією Відділу № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області в архіві Відділу обліковується другий примірник державного акта на право приватної власності на землю гр. [PERSON] площею 0,0584 га для ведення садівництва по [ADDRESS] , виданий на підставі рішення 10-ї сесії 22-го скликання Блиставицької сільської ради народних депутатів від 30 січня 1998 року, серії [NUMBER] (а.с. 34-36). 20 червня 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0584 га, з цільовим призначенням для колективного садівництва, кадастровий номер 3221080500:04:002:0240, яка розташована на території [ADDRESS] , що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-КВ № 082204 (а.с. 153 зворотній бік). Державний акт на право власності на землю серії І-КВ № 082204 містить напис державного нотаріуса про те, що на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину право власності на цю земельну ділянку перейшло до [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст.1235 ЦК України). Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки вказана земельна ділянка була успадкована матір`ю позивача [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] , то суд вважає, що дана земельна ділянка була власністю спадкодавиці, а так як позивач належним чином прийняв спадщину після її ( [PERSON] ) смерті, то позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування такої земельної ділянки. Враховуючи викладене, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, належним чином прийняв спадщину після смерті матері, однак не може реалізувати свої спадкові права через відсутність реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] , то позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на зазначене нерухоме майно є обґрунтованими та законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved