Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 26.10.2022 у справі №932/4981/22 [PERSON] , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра та підозрюваним, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначене покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 01.09.2022, у вигляді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та покладенням обов`язків, передбачених пп.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Судовим розглядом зазначеної справи встановлено, що 04.07.2022 приблизно о 20:00 годині [PERSON] , прийшов до приміщенні магазину « [INFO] », розташованого за адресою: [ADDRESS] , де перебував раніше йому знайомим [PERSON] , який раніше неодноразово ображав та принижував [PERSON] в наслідок чого у останнього виник злочинний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. З метою реалізації свого злочинного умислу, [PERSON] повернувся до свого місця мешкання, за адресою: [ADDRESS] , де взяв кухонний ніж, який збирався використати як предмет нанесення тілесних ушкоджень. Далі [PERSON] , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, приблизно о 20 год. 05 хв. прибув до вищевказаного магазину «Продукти», де продовжував перебувати [PERSON] , наблизився до останнього, та утримуючи кухонний ніж в правій руці, діючи умисно, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар вказаним ножем в область грудної клітини справа потерпілого [PERSON] . Своїми умисними діями, спрямованими на умисне нанесення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, [PERSON] , спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді:- проникаючого тракоабдомінального колото-різаного поранення, яке розпочинається раною по передньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч по передньо-паховій лінії в проекції 9-го міжребер`я (на відстані 117 см вгору підошвної поверхні стоп та на 18 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад та зверху вниз, з ушкодження по ходу якого шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає у плевральну порожнину з пошкодженням діафрагми, з розвитком правостороннього гемо- пневмотораксу (кров та повітря у плевральній порожнині), далі проникає у черевну порожнину з явищами внутрішньочеревної порожнини. Вказане тілесне ушкодження [PERSON] , у вигляді: проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя. Після вчиненого [PERSON] покинув місце події та втік у невідомому напрямку. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР у хірургічному відділенні з 04.07.2022 по 12.07.2022 з діагнозом: проникне колото-різане торакоабдомінальне поранення справа. Відкрита рана передньої стінки грудної клітки. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 9178 грн 40 коп., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого не заявлявся. Просить понесені лікарнею витрати відшкодувати за рахунок винної особи, а саме стягнути їх з з відповідача [PERSON] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Центральної окружної прокуратури міста Дніпра надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Директор Юридичного департаменту Національної служби здоров`я України надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника Національної служби здоров`я України, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Дніпровської міської ради надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, КНП «Міська Клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позицію керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра щодо позову підтримав. Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи сповіщений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які заяви по суті справи від нього до суду не надходили. Відзиву на позов не подав. Інших клопотань в порядку статті 222 Цивільного процесуального кодексу України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд цю справу розглядає у порядку заочного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.04.2025 у справі відкрите провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Судові засідання призначені на 21.05.2025 та 23.06.2025, але через неявку відповідача справа розглядом відкладена на 29.07.2025. 29.07.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2022 у справі №932/4981/22 (кримінальне провадження №12022041640000505 від 05.07.2022) [PERSON] , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра та підозрюваним, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 01.09.2022, у вигляді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та покладенням обов`язків, передбачених пп.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 29.11.2022. Своїми умисними діями, спрямованими на умисне нанесення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді:- проникаючого тракоабдомінального колото-різаного поранення, яке розпочинається раною по передньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч по передньо-паховій лінії в проекції 9-го міжребер`я (на відстані 117 см вгору підошвної поверхні стоп та на 18 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад та зверху вниз, з ушкодження по ходу якого шкіри, підшкірно-жирової клітковини, далі проникає у плевральну порожнину з пошкодженням діафрагми, з розвитком правостороннього гемо- пневмотораксу (кров та повітря у плевральній порожнині), далі проникає у черевну порожнину з явищами внутрішньочеревної порожнини. Вказане тілесне ушкодження [PERSON] , у вигляді: проникаючого колото-різаного торакоабдомінального поранення - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя. Після вчиненого [PERSON] покинув місце події та втік у невідомому напрямку. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР у хірургічному відділенні з 04.07.2022 по 12.07.2022 з діагнозом проникне колото-різане торакоабдомінальне поранення справа. Відкрита рана передньої стінки грудної клітки. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 9178,40 грн. Факт лікування потерпілого [PERSON] та витрат на його лікування підтверджується довідкою калькуляції Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради № 5 від 14.03.2025. Відповідно до інформації КНП «МКЛ №16» ДМР, кошти на лікування [PERSON] витрачені з державного бюджету (кошти Національної служби здоров`я України (НСЗУ) у розмірі 8946,00 грн та з місцевого бюджету (кошти Дніпровської міської ради) у розмірі 232,40 грн. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження №12022041640000505 не заявлявся. V. Оцінка суду. Дослідивши представлені позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з частини п`ятої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 131-1\~Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 15 Закону України «Про прокуратуру» визначено статус прокурора, та відповідно якої, зокрема керівник окружної прокуратури є прокурором органу прокуратури. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Відповідно до\~частини третьої,\~четвертої статті\~56\~Цивільного процесуального\~кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Звертаючись до суду із позовом в інтересах держави, уповноваженими органами якої є Національна служба здоров`я України, Дніпровська міська рада, Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради прокурор посилався на те, що відповідно до Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою від 27.12.2017 року № 1101 КМУ\~Національна служба здоров`я України є центральним органом , який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Та відповідно до частини 5 пункту 14 вказаного Положення Національна служба здоров`я України забезпечує представництво інтересів в судах України та в інших органах через представників. Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, фінансується із місцевого бюджету, розпорядником якого є Дніпровська міська рада. Заподіяння комунальним закладам охорони здоров`я матеріальної шкоди та невжиття заходів до відшкодування цієї шкоди особами, що її завдали, є порушенням економічних інтересів держави. Бо фінансування діяльності закладів охорони здоров`я, зокрема Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України, що спрямовуються до місцевих бюджетів. Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Дніпровської міської ради, вбачаючи наявність порушень інтересів держави в наслідок несплати з боку відповідача витрат на лікування. Бо позивачам, які фінансуються за рахунок місцевого та державного бюджетів заподіяна матеріальна шкода. Тому прокурор діє в межах повноважень, визначених\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно зі статтею 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо профілактичних програм. Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1191 Цивільного кодексу України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно з частиною першою статті 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Згідно ч. 3 цієї статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно з наданою КНП «МКЛ №16» ДМР довідкою-калькуляцією №5 від 14.03.2025, відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] та розрахунків вартості 1 ліжко-дня на утримання лікарні, сума витрат на лікування склала: 9178,40 грн, з яких 8946,00 грн фінансувалося за програмою медичних гарантій від НСЗУ, а 232,40 грн - за кошти, надані з місцевого бюджету, тобто за рахунок Дніпровської міської ради. При розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, наданим у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Доказів, які б спростовували вимогу позивача, відповідачем не надано. З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, яка діє в інтересах Національної служби здоров`я України, Дніпровської міської ради. Відповідно пункту шостого частини першої\~статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі\~у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі ст. 1166, 1191, 1206 Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved