Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Виконавчий комітет Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2019 р. по судовій справі 308/5063/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що мати покинула його та чоловіка, проживає окремо, не приймає участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. [PERSON] проживає з батьком, який його утримує, займається його вихованням. Батько та дід допомагають [PERSON] з навчанням за шкільною програмою та отримувати додаткові знання. Батько Позивача [PERSON] з 20 листопада 2024 року мобілізований до лав ЗСУ, проходить військову службу в [NUMBER] прикордонному загоні в складі [INFO] та продовжує утримувати сина, оплачує усі витрати. На даний час позивач проживає разом з дружиною батька (шлюб укладено 13 листопада 2021 року) [PERSON] та зведеним братом Ґутіч [PERSON] , у батьківському будинку. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не може позитивно вплинути на виховання та становлення дитини, не спілкується з сином, зв`язків не підтримує , не цікавиться навчанням , вихованням, не надає матеріальної допомоги. Викладені обставини на думку позивача є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо нього, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення його прав та законних інтересів. Враховуючи наведене позивач вважає, що наявні підстави для звернення до суду з даним позовом. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , який являється дідом позивача [PERSON] , зазначив, що мати останнього не проживає з ними, не займається вихованням сина, не надає коштів на його утримання, підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Також зазначив, що відповідач [PERSON] вживала алкогольні напої, часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння, за рік до розлучення з батьком позивача [PERSON] - [PERSON] , дзвонила та шантажувала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що [PERSON] являється сином її чоловіка [PERSON] , проживали разом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , зазначила, що являється психологом, познайомилась з батьком позивача [PERSON] - [PERSON] в 2019 році, оскільки у [PERSON] був важкий психологічний стан, а саме тривога, істеричний стан. Мати являється травмуючим фактором. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , зазначила, що вона являється сусідкою, знає позивача з дитинства, дуже рідко бачила його мати, остання з ними не проживає десь з 2017 року. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 рокуприйнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2025 року справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду під час судового засідання 20.08.2025 року із занесенням до протоколу судового засідання ухвалено допитати свідків у справі. В судове засідання 20 серпня 2025 року: позивач та його представник підтримали обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. відповідач не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, відзив не подала. Разом з тим було подано нотаріально завірену заяву згідно якої остання позов визнає та просить розгляд провести у її відсутності. представник третьої особи позовні вимоги просив задовольнити підтримав раніше поданий до суду висновок. Допитані в судовому засіданні свідки: свідок [PERSON] , [INFO] , який являється дідом позивача [PERSON] , зазначив, що мати останнього не проживає з ними, не займається вихованням сина, не надає коштів на його утримання. Також зазначив, що відповідач [PERSON] вживала алкогольні напої, часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння, за рік до розлучення з батьком позивача [PERSON] - [PERSON] , дзвонила та шантажувала його, що відбере дитину, хоча сином не цікавилась. Крім того зазначив, що у невістки завжи були проблеми з алкоголем, вони сподівались, що саме народження дитини, допоможе позбутись цієї звички, однак з часом все повернулось. Також, свідок показав, що його онук знаходиться у дуже тісних і дружніх стосунках з батьком, батько для нього приклад і він дуже важко переносить відсутність батька. свідок [PERSON] , зазначила, що [PERSON] являється сином її чоловіка [PERSON] , проживали разом до мобілізації чоловіка, перебувають в добрих відносинах. Колишню дружину чоловіка та матір [PERSON] вона ніколи не бачила, виованням і утриманням [PERSON] займався виключно її чоловік, занє, що у матері [PERSON] проблеми з алкоголем. свідок [PERSON] , зазначила, що являється психологом, познайомилась з батьком позивача [PERSON] - [PERSON] в 2019 році, оскільки у [PERSON] був важкий психологічний стан, а саме тривога, істеричний стан. Мати являється травмуючим фактором. для нього, чому і виникла необхідність звернутись до неї як до фахівця. З батьком хлопчик перебуває у дуже тісному контакті. свідок [PERSON] , [INFO] , зазначила, що вона являється сусідкою, знає позивача з дитинства, дуже рідко бачила його мати, остання з ними не проживає приблизно з 2017 року. Зазначила, що [PERSON] зловживає алкоголем, це її давня проблема. А [PERSON] виховувва і утримував з дитинства батько. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 жовтня 2019 р. по судовій справі 308/5063/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що мати покинула його та його батька, проживає окремо, не приймає участі уйого житті, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. [PERSON] проживає з батьком, який його утримує, займається його вихованням. Батько та дід допомагають [PERSON] з навчанням за шкільною програмою та отримувати додаткові знання. Батько Позивача [PERSON] з 20 листопада 2024 року мобілізований до лав ЗСУ, проходить військову службу в [NUMBER] прикордонному загоні в складі [INFO] та продовжує утримувати сина, оплачує усі витрати. На даний час позивач проживає разом з дружиною батька (шлюб укладено 13 листопада 2021 року) [PERSON] та зведеним братом Ґутіч [PERSON] , у батьківському будинку. Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому № 649/17/01-12 від 09.06.2025 року виконавчий комітет Ужгородської міської ради, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Матір позивача [PERSON] подала до суду ноторіально посвідену заяву у якій вимоги позовної заяви визнає та не заперечує відносно позбавлення її материнських прав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки. Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Такий висновок наявний в матеріалах справи і у такому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), а тому позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] проживає з батьком, перебуває на його повному утриманні, а мати дитини довгий час не бачиться з ним, життям дитини не цікавиться, не піклується про його здоров`я, матеріально не утримує. При цьому, будь-яких перешкод для спілкування з дитиною немає. Відтак встановлені обставини ухилення відповідачки від виконання її батьківських обов`язків та досліджені докази в сукупності свідчать про її винну поведінку щодо невиконання батьківських обов`язків. Крім того, слід зазначити, що позов про позбавлення батьківських прав подано до суду 02 квітня 2025 року і як встановлено судом, станом на час розгляду справи ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків не змінилось. На підставі наведеного, враховуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, про те, що [PERSON] свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про нього, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану здоров`я та навчання, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком сина, тому вважає, що в якнайкращих інтересах дитини буде позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved