Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

У березні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 листопада 2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблений актовий запис № 2130 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного побуту, проживає в різних областях. Шлюб носить формальний характери, його збереження є неможливим, проти примирення позивач заперечує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 951/188/25; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04 червня 2025 року витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним чином засвідчену копію актового запису про реєстрацію шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 15 липня 2025 року судом зареєстрований лист Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали суду від 04 червня 2025 року із копією запитуваного актового запису. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Жарський Т.В. у судове засідання не з`явилися, проте адвокат подав суду заяву про розгляд справи без сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 21 листопада 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , що також стверджується і актовим записом про шлюб № 2130 від 21 листопада 2020. Спільних неповнолітніх дітей у подружжя немає. Судом встановлено, що між сторонами погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як відповідач визнав позов, про що повідомив у судовому засіданні, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору 605,60 грн.

Outcome: approved