Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1204786 від 18.09.2023 у розмірі 18 768.13. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 18.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 1204786 шляхом обміну електронними повідомленнями, договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт htts://sloncredit.ua/. Згідно п.1.2 договору товариство зобов`язано надати відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, строк кредиту 360 днів, відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5. договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало на наддало відповідачу обумовлені в договорі грошові кошти в розмірі 2500 грн. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 24.07.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №2407-07. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», визначеними в Реєстрі Боржників. За даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором № 1204786 від 18.09.2023. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 18 768 грн. 13 коп., та складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 2499,99 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 16 268 грн.19 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.. Представником Позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення Позивач не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання. Оскільки Відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подала, а представник Позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши доводи сторони Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №1204786 шляхом обміну електронними повідомленнями, договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт htts://sloncredit.ua/. Згідно п.1.2 договору товариство зобов`язано надати відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, строк кредиту 360 днів, відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5. договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало на наддало відповідачу обумовлені в договорі грошові кошти в розмірі 2500 грн. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц. 24.07.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №2407-07. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», визначеними в Реєстрі Боржників. За даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором № 1204786 від 18.09.2023. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів, які б спростовували факт укладення ним договору № 1204786 від 18.09.2023 чи наданий Позивачем розрахунок заборгованості або доводили повне виконання ним взятих на себе зобов`язань, а також власного розрахунку боргу суду не подав. За таких обставин Суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» підлягають до задоволення шляхом стягнення з Відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1204786 від 18.09.2023року у розмірі 18 768.13 грн., із яких: 2 499.99 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16 268.14 заборгованість по відсотках. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі\~ 2422.40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved