Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

28 травня 2025 року до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області Крошка О.В. звернулась з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітної плати, премії, інших доходів) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення (подачі) позову до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 14 вересня 2019 року між нею та [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу, у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08 квітня 2025 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем. [PERSON] трохи допомогає матеріально, але це нерегулярні платежі, які надсилаються для утримання дитини. На даний час позивач не працює. Орендує житло де проживає разом з дочкою, яка повністю перебуває на її утримані. Одержує щомісячну допомогу на проживання, згідно Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332. Відповідач є працездатною особою, проживає окремо від дитини, та повинен сплачувати кошти на утримання спільної дитини. Ухвалою суду від 04 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 14 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08 квітня 2025 року /а.с. 5/. Згідно Довідок від 26 грудня 2024 року №4807-500356520 та від 26 грудня 2024 року №4807-5003565922, які видані управлінням соціального захисту населення Південноукраїнської міської ради Миколаївської області [PERSON] та [PERSON] взятті на облік внутрішньо переміщеної особи /а.с. 9-10/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 6/. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст.\~181\~СК України та ст.182\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В позовній заяві позивач вказує, що дочка проживає з нею та вона її повністю утримує, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, заперечень протилежного відповідачем не надано. Відповідачем не надано доказів того, що за станом здоров`я та матеріальним становищем він не може сплачувати аліменти на утримання дітей. Також, суду не надано доказів щодо наявності на утриманні у відповідача інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітної плати, премії, інших доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір 1211,20 грн на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved