Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов 02 травня 2025 року до Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся представник Приватного підприємства «Управління житловим господарством» - адвокат Логовский Віталій Віталійович з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 14 липня 2024 року рішенням загальних зборів ОСББ «Запорізька 16», оформленим протоколом № 11/1, будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий в управління Приватному підприємству «Управління житловим господарством». Обрано [PERSON] Почуєва уповноваженою особою від співвласників будинку на укладання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою. 01.08.2024 року між ПП «Управління житловим господарством» та уповноваженою особою від співвласників [PERSON] укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене, Позивач, на підставі укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] вищевказаного будинку. Позивачем, зі свого боку, надаються комунальні послуги у повному обсязі, проте, Відповідач ухиляється від їх сплати. З метою захисту своїх прав та інтересів ПП «Управління житловим господарством» звернулося до Хаджибейського районного суду м. Одеси. 27\~червня 2025\~року від\~представника [PERSON] \~адвоката Бобровник\~Дениса Олександровича\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву.\~За текстом\~відзиву відповідач\~проти задоволення\~позову \~заперечувала,\~зазначала,\~що рішенням\~загальних зборів\~співвласників від\~31\~березня 2024\~року,\~оформленим протоколом\~№ 10\~вирішено ліквідувати\~ОСББ «Запорізька\~16»,\~тому,\~ [PERSON] \~вважає ПП\~«Управління житловим\~господарством» \~не легітимно\~обраним управителем,\~а протокол\~загальних зборів\~№ 11/1\~від 14\~липня 2024\~року,\~яких обрано\~управителя нікчемним.\~Окрім того,\~вказувала,\~що фактично\~не користується\~послугами з\~вивезення побутових\~відходів та\~самостійно уклала\~договір на\~надання таких\~послуг.\~Відповідач стверджувала,\~що між\~нею та\~Позивачем наявні\~тривалі непорозуміння,\~що зумовлені\~незадоволенням якістю\~послуг,\~що надаються\~ПП «Управління\~житловим господарством». Крім того, відповідач стверджує, що протокол загальних зборів співвласників від 14.07.2024 р., на підставі якого було укладено договір з позивачем, є недійсним. Причина на момент його складання ОСББ «Запорізька 16» вже перебувало в стані ліквідації. Це підтверджується відповідями поліції та показаннями голови ОСББ. Таким чином, уповноважена особа, яка підписала договір, не мала на це законних повноважень, що робить сам договір нікчемним. Неналежне нарахування штрафних санкцій. Відповідач оскаржує нарахування інфляційних, 3% річних та пені на суму боргу. Він посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 р., яка обмежує нарахування та стягнення таких санкцій під час дії воєнного стану. Крім того, позивач не надав детальних розрахунків цих нарахувань, що унеможливлює їхню перевірку. Відповідач не погоджується з розрахунком боргу, зазначеним у довідці позивача. Згідно з наданим договором, щомісячний тариф за послуги з управління для відповідача мав би становити 303,24 грн (45.6\~м2 ?6.65\~грн). Однак позивач нараховує 330,60 грн щомісяця без пояснення причин такого розбіжності. Відповідач надає докази (договір та платіжні квитанції) про те, що вона окремо сплачує за вивезення побутових відходів КП «ОДЕСКОМУНТРАНС». Проте позивач також включив цю послугу до свого нарахування. Відповідач зазначає, що позивач не надав належних первинних бухгалтерських документів (акти, звіти), які б підтверджували факт надання послуг та обґрунтованість їх вартості. Надана «Довідка» не відповідає вимогам законодавства про бухгалтерський облік. Неналежне надання послуг та відсутність досудового врегулювання. Відповідач заявляє, що позивач ігнорує звернення співвласників щодо неякісного надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач неодноразово зверталася до різних органів (включно з поліцією та районною адміністрацією) і навіть ініціювала спільний огляд території, але позивач відмовився співпрацювати. Відповідач також вказує на відсутність з боку позивача будь-яких заходів щодо досудового врегулювання спору. Відповідач вважає, що заявлені позивачем 5000 грн витрат на правову допомогу є необґрунтованими та завищеними, оскільки не відповідають критеріям розумності та співмірності. 01 липня 2025 року від представника ПП «Управління житловим господарством» адвоката Логовського Віталія Віталійовича надійшла відповідь на відзив. За змістом відповіді на відзив Позивач наголошував, що рішення загальних зборів, оформлене протокол загальних зборів № 11/1 від 14 липня 2024 року, яким обрано управителя є чинним та не оскаржуваним, а відомості щодо ліквідації ОСББ «Запорізька 16» у Єдиному Державному Реєстрі відсутні. Позивачем вказано, що за результатом розгляду звернень відповідача, 25 лютого 2025 року за участі Відповідача проведено огляд прибудинкової території, факту неналежного надання послуг з прибирання території не виявлено, а розрахунок заборгованості здійснено відповідно до затвердженого кошторису у відповідності до загальної прощі квартири. На підставі зазначеного, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. ст.\~14,\~33 ЦПК України. 12 травня 2025 року судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до\~ст. 187 ЦПК України\~про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 12 травня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання, 31 липня 2025 року, з`явилися сторони, керівник ПП «Управління житловим господарством» Бовтрюк Руслан Петрович, Відповідач [PERSON] , представники Позивача адвокат Логовський Віталій Віталійович та адвокат Василович Анна Мірчівна, що діяли на підставі ордеру на надання професійної правничої допомоги. Представник позивача адвокат Василович А.М. позов підтримала, просила суд задовольнить позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала та просила суд відмовити у задоволені вимог у повному обсязі. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 14 липня 2024 року проведено загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 16» за адресою місцезнаходження будинку: м. Одеса, вул. Запорізька, 16. За результатами голосування, з урахуваннями голосів, отриманих під час письмового опитування, вирішено, зокрема: передати будинок за адресою: [ADDRESS] в управління Приватному підприємству «Управління житловим господарством»; обрати [PERSON] уповноваженою особою від співвласників будинку на укладання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою та на здійснення контролю за виконанням умов договору; затверджено (погоджено) умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та додатку до договору; надано дозвіл на прибирання та обслуговування території навколо будинку (прибудинкової території). Матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів на підтвердження оскарження результатів Загальних зборів, а також відомостей щодо перебування юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 16» у стані припинення. В той же час, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30 червня 2025 року, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 16» (код ЄДРПОУ: 40562721) є зареєстрованою юридичною особою та продовжує свою діяльність, відомостей щодо перебування Об`єднання у стані припинення Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить. З наведеного слідує, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 16» (код ЄДРПОУ: 40562721) станом на момент ініціювання та проведення Загальних зборів 14 липня 2024 року у стані припинення не перебувало. А рішення про передачу будинку за адресою: [ADDRESS] в управління Приватному підприємству «Управління житловим господарством», оформлене протоколом № 11/1 є чинним та обов`язковим для виконання співвласниками. 01 серпня 2024 року між ПП «Управління житловим господарством» та уповноваженою особою від співвласників [PERSON] укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . Підписано Акт приймання-передачі технічної документації на будинок. Додатком № 4 до укладеного Договору затверджено вимоги до якості послуги з управління будинком. Додатком № 6 до Договору затверджено кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку, яким погоджено вартість кожної з послуг за переліком у розрахунку на кожен квадратний метр, що належить співвласнику. Згідно пункту 10 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, ціна послуги з управління становить 7,25 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення у будинку та складається з: 6, 65 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення за витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку та 0, 60 грн. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення винагороди управителю. Додатково погоджено що до квитанцій на оплату згідно розрахунків може включатися вартість послуги з вивозу твердих побутових відходів, що формується в залежності від розрахунків відповідних організацій. Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки про заборгованість, що розрахована у період з 01 серпня 2024 року по 31 березня 2025 року, загальна площа квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] складає 45, 6 кв.м. У відповідності до зазначених показників, Відповідачу щомісяця нараховується фіксована сума вартості послуг, що складає 330, 60 грн. на місяць. Додатково, до вартості послуг з управління, Управителем нараховується вартість послуги з вивозу твердих побутових відходів у сумі 135, 96 на місяць згідно Договору № 681ожм96, укладеного між ПП «Управління житловим господарством» та надавачем послуг ТОВ «КЛІАР-СІТІ». Послуга за Договором № 681ожм96 надається за адресою: [ADDRESS] , де згідно акту приймання-передачі від 01 серпня 2024 року встановлено контейнер. Графік надання послуги та її вартість визначено Договором та є його невід`ємною частиною. Отже, Позивачем, на підставі Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] від 01 серпня 2024 року, замовлено відповідну послугу з управління відходами, вартість якої є частиною витрат, понесених Позивачем при управлінні багатоквартирним будинком та підлягає сплаті усіма співвласниками. В той же час, Відповідач стверджує, що не користується такою послугою тому, що самостійно уклала відповідну угоду з КП «ОДЕСКОМУНТРАНС». З даного приводу слід зазначити, що згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Згідно частини 1, 2 статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, укладає договір про надання послуги з управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами. З наведеного слідує, що якщо співвласниками будинку у вставленому порядку передано функції з управління багатоквартирним будинком управителю, то саме управитель уповноважений на укладання відповідного договору з управління побутовими відходами. Аналогічне положення міститься у Розділ XI Закону України "Про управління відходами". Отже, навіть за умови укладання Відповідачем індивідуального договору з надавачем послуг, у даному випадку з КП «ОДЕСКОМУНТРАНС», враховуючи обрання співвласниками форми управління багатоквартирним будинком саме через управителя Відповідач не звільняється від обов`язку сплатити послуги, що надані належним управителем на договірних засадах. Надаючи оцінку твердженням [PERSON] щодо неналежного виконання Позивачем покладених на нього функцій суд зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, що прибудинкова територія будинку протягом періоду, за який стягується заборгованість перебувала у незадовільному (неприбраному) стані. Суд враховує, що у зв`язку з невдоволенням якістю надання послуг, [PERSON] до Позивача було адресовано низку звернень, однак, на подані звернення уповноваженою особою ПП «Управління житловим господарством» надавались обґрунтовані письмові відповіді, копії яких надано [PERSON] до відзиву. Зі змісту відповідей вбачається, що Управителем вчинялись необхідні дії щодо усунення обставин, зазначених у зверненнях. Зокрема, у матеріалах справи наявний лист-акт огляду у відповідь на виклик б/н від 12 лютого 2024 року. Так, за змістом вказаного листа засвідчено, що уповноваженою особою Позивача у присутності свідків, у тому числі Відповідача, було проведено огляд прибудинкової території будинку за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого не виявлено факту неналежного надання послуг з прибирання території. [PERSON] , у свою чергу, матеріалів фіксації незадовільного стану прибудинкової території до суду не надано, у зв`язку з чим, за наявних у справі матеріалах, суд приходить до висновку про недоведеність факту неналежного виконання ПП «Управління житловим господарством» покладених на нього обов`язків. Інших доводів на спростування фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги до суду не надано, Відповідачем не надано власного розрахунку нарахувань за житлово-комунальні послуги та не спростовано правильність таких нарахувань, здійснених Позивачем. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 3, 4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка визначає терміни, які вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Аналіз змісту цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений\~статтею 7 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 6 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] від 01 серпня 2024 року, кожен із співвласників зобов`язаний, зокрема: оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Відповідно до ст.\~509\~ч. 1,\~2 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно зі статтями\~526,\~527,\~560 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас, відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлює\~ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Щодо\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Водночас, як чітко вказує\~ст. 631 ч.1 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Проаналізувавши зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що Відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користувався, зобов`язаний за них сплатити. З огляду на таке, правовідносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, оскільки Відповідач споживала житлово-комунальні послуги і нею не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог Позивача в цій частині, але в добровільному порядку, в повному обсязі не сплатила її вартість, то позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Крім того, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 83, 93 грн., інфляційні нарахування у розмірі 358, 32 грн. та пеню у вигляді подвійної ставки НБУ у сумі 494, 84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Умовами пункту 6 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] від 01 серпня 2024 року передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління, співвласник зобов`язаний сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором, яка нараховується відповідно до вимог нормативно-правових актів чинного законодавства України. У зв`язку з простроченням оплати відповідачем внесків заявлені Позивачем до стягнення 3 % річних та інфляційні нарахування є обґрунтованими та правомірними. Відповідач, заперечуючи щодо розміру нарахованих штрафних санкцій та підстав їх стягнення, посилалась, зокрема, на встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 заборону. Разом із тим, суд відхиляє зазначені доводи Відповідача, з огляду на таке. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285). Оскільки територія м. Одеси не входить до зазначеного переліку, та в матеріалах справи відсутні докази пошкодження нерухомого майна Відповідача внаслідок воєнних (бойових) дій, обмеження щодо стягнення штрафних санкцій в порядку ст. 625 ЦК України відсутні, тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача пеню в сумі 494,84 грн, мотивуючи це подвійною ставкою НБУ. Однак, суд відхиляє цей розрахунок та вважає можливим задовольнити вимоги лише частково виходячи з наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що пункт 23 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком чітко визначає розмір пені як 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Позивач, посилаючись на подвійну ставку НБУ, відійшов від узгоджених умов договору. Відповідач у відзиві заперечувала проти нарахування штрафних санкцій взагалі, посилаючись на обмеження, встановлені під час воєнного стану. Хоча суд не погодився з цим аргументом (оскільки місто Одеса не перебуває в зоні бойових дій), суд все ж визнав, що сума пені, заявлена позивачем, є невірною. Таким чином, суд враховує заперечення відповідача щодо обґрунтованості розрахунку пені, самостійно перерахувавши її. Використовуючи договірну ставку 0,01%, суд провів власний розрахунок: Сума боргу: 3732,48 грн. Період прострочення: 243 дні. Розрахунок: 3732,48?0,01%?243\~дні=90,69\~грн. На підставі цього, суд ухвалив рішення про стягнення з відповідача пені в сумі 90,69 грн, що є результатом застосування договірних умов, а не заявленої позивачем суми, та свідчить про часткове врахування судом аргументів відповідача. Надаючи оцінку аргументам відповідача про те, що протокол загальних зборів № 11/1 від 14.07.2024 р., на підставі якого укладено договір з Позивачем, є недійсним, оскільки на той момент ОСББ «Запорізька 16» вже було ліквідовано, що підтверджується відповідями поліції, судом зазначено наступне. Судом встановлено, що станом на 30.06.2025 р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо перебування ОСББ «Запорізька 16» у стані припинення. Натомість, ОСББ є зареєстрованою юридичною особою і продовжує свою діяльність. Відповідно, рішення загальних зборів від 14.07.2024 р., яким було обрано управителя, є чинним і обов`язковим для всіх співвласників, включаючи Відповідача. Посилання на відповіді поліції та показання голови ОСББ не можуть слугувати належними доказами припинення діяльності юридичної особи, оскільки ці обставини повинні підтверджуватися даними офіційного державного реєстру. Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження Відповідачем чи іншими співвласниками результатів цих зборів у судовому порядку. Щодо доводів Відповідача про необґрунтованості суми заборгованості, неправильного тарифу та завищені нарахування, оскільки щомісячна плата становить 330,60 грн, тоді як згідно з договором вона мала б бути 303,24 грн. Позивач не надав належних розрахунків та первинних бухгалтерських документів, а також, що до дублювання послуги з вивезення ТПВ. Відповідач стверджує, що самостійно сплачує за цю послугу іншому надавачу і не користується послугами Позивача. Судом встановлено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком передбачає вартість послуг у розмірі 7,25 грн/кв.м, яка складається з 6,65 грн (утримання будинку) та 0,60 грн (винагорода управителю). Отже, щомісячне нарахування для Відповідача (45,6\~м2 ?7,25\~грн=330,60\~грн) є цілком обґрунтованим і відповідає умовам договору. Оплата за вивезення ТПВ. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо співвласники обрали управителя, саме він уповноважений укладати договори на комунальні послуги, зокрема на вивезення побутових відходів. Навіть якщо Відповідач уклала індивідуальний договір з іншим надавачем, це не звільняє її від обов`язку сплачувати за послуги, які надаються управителем на законних підставах для всього будинку. Судом встановлено, що Позивач уклав договір з ТОВ «КЛІАР-СІТІ», і ця послуга надається, що підтверджується встановленим на прибудинковій території контейнером. Відповідачем не надано жодного власного розрахунку, який би спростовував розрахунки Позивача. У відзиві Відповідача відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували її заперечення відносно розрахунку заборгованості. Крім того, відповідач зазначає, що Позивач неякісно надає послуги з утримання прибудинкової території та ігнорує звернення, що свідчить про конфліктні відносини. Судом встановлено, що Позивач не ігнорував звернення Відповідача. Надані письмові відповіді свідчать, що управитель вчиняв необхідні дії щодо усунення зауважень. Більше того, за результатами огляду прибудинкової території, проведеного 25.02.2025 р. за участю Відповідача, факту неналежного надання послуг з прибирання не виявлено. Відповідач, у свою чергу, не надала суду жодних об`єктивних доказів (фото, відеоматеріали), які б підтверджували незадовільний стан території. Принцип змагальності сторін вимагає, щоб кожна сторона доводила обставини, на які вона посилається. У даному випадку Відповідач цього не зробила. Відсутність досудової претензії також не є підставою для відмови в позові. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розрахунок суми судового збору, що підлягає стягненню з відповідача: Судовий збір, сплачений позивачем: 2422,40 грн. Сума до стягнення: 2422,40?91,35%=2212,89 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2212,89 грн, що пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Разом з цим, надаючи оцінку доводам відповідача про те, що сума 5000 грн за послуги адвоката є необґрунтованою і завищеною, суд зазначає наступне. Відповідно до статей 137 та 141 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК), розподіл судових витрат, зокрема на правову допомогу, здійснюється на підставі наданих сторонами доказів. Ці докази мають підтверджувати як сам факт надання послуг, так і їх вартість, а також обґрунтовувати, що заявлена сума є розумною та співмірною. У даному випадку позивач, заявляючи вимогу про стягнення 5000 грн, не надав суду жодного документа: Договору про надання правової допомоги; Акту виконаних робіт (наданих послуг); Платіжного документа (рахунку, квитанції) про оплату послуг. Без цих доказів суд не може встановити, чи дійсно позивач поніс такі витрати, який обсяг роботи був виконаний адвокатом, а також чи відповідає заявлена сума критеріям розумності та співмірності, визначеним у ч. 4 ст. 137 ЦПК. Оскільки позивач не виконав свого обов`язку довести обставини, на які він посилається, його вимога про відшкодування витрат на правову допомогу не може бути задоволена. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: partial