Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, яку представник позивача [PERSON] обґрунтувала тим, що 20 червня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . В 2024 році між позивача та відповідача почали виникати непорозуміння стосовно різних побутових питань. Позивач зрозуміла, що вони з Відповідачем є зовсім різними людьми, в них різні життєві цінності та інтереси, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, надання підтримки та взаємодопомоги. З цього приводу у сторін в сім`ї виникали постійні сварки та суперечки. Неодноразові спроби налагодити сімейне життя не дали жодного результату. Крім цього, відповідач постійно зраджував, погрожував позивачу фізичною розправою. На початку квітня 2025 року позивач та відповідач остаточно припинили сумісне проживання. Вони з відповідачем втратили один до одного почуття любові та поваги. Їхня сім`я розпалась, тому на теперішній час шлюб між ними носить формальний характер. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, між ними не виникає. Малолітня дитина - [PERSON] проживає з позивачем. Розірвати шлюб у позасудовому порядку не має можливості, тому що сторони мають спільну малолітню дитину, і домовитись з відповідачем про розірвання шлюбу у добровільному порядку позивачу дуже складно, адже вони не проживаємо разом. Тому позивач змушена звернутись до суду з питання розірвання шлюбу. Адже формальний запис у паспорті про шлюб порушує її право на створення нової родини. Позивач не має жодного бажання продовжувати шлюбні відносини з [PERSON] , тож подальший формальний шлюб з відповідачем не відповідає її волі і суперечить її інтересам, а тому має бути припинений. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просила розірвати шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу повернути [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON] , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача [PERSON] 15 травня 2025 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Також, в заяві представник зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 червня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 328 (а.с. 9). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 284 (а.с. 10). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України\~передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги, що фактично шлюбні відносини припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може та шлюб підлягає розірванню, а прізвище позивача має бути відновлене на дошлюбне « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved