Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

17.07.2025 [PERSON] через представника, адвоката Терещенка С.І. звернувся до суду із заявою про встановлення факту неправильності в актовому записі про шлюб своїх батьків, [PERSON] та [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, [INFO] померла його рідна мати [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , на момент її смерті разом із нею проживав її чоловік, батько заявника в справі, [PERSON] . Останній прийняв спадщину, однак не отримав свідоцтва. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилася спадщина, що складається із належних кожному із них по 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] , що належала батькам, а також їх синові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радіоприладного заводу «Оризон». Останній прийняв спадщину, подавши до приватного нотаріуса заяву відповідного змісту. Підтвердити факт перебування батьків у шлюбі заявник не може, оскільки дати народження його батька, [PERSON] в свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб різняться. У зв`язку із викладеними обставинами заявник звернувся до суду за встановленням факту, що має юридичне значення, що потрібно йому для оформлення спадкових прав. Ухвалою судді від 22.07.2025 відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою, витребувано від Смілянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг із державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб та призначено судове засідання. Представник заявника, адвокат Терещенко С.І. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, наведених в ній та які підтверджуються доданими документами. Представник заінтересованої особи, Смілянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомлено. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім передбачених ч. 1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів громадянського стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] померла [PERSON] в м. Сміла Черкаської області, про що 25.12.2023 складено актовий запис №1058. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Смілянським відділом державної реєстрації актів громадянського стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] в м. Сміла помер [PERSON] , [INFO] , про що 26.09.2024 складено актовий запис №1085. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №78549602, 30.09.2024 зареєстрована спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] (народився [INFO] в м. Чернігові, РНОКПП [NUMBER] ). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Чернігові, його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . За свідоцтвом про право власності на житло від 14.08.1995, квартира за адресою [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] та [PERSON] . Станом на 01.01.2013 право власності на вказану квартиру зареєстроване КП «ЧООБТІ» за вказаними вище особами. Згідно із копією актового запису про народження [PERSON] від 08.02.1945 №80, останній народився [INFO] . Як встановлено судом із повного витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 31.12.1968 укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відтак відомості останнього документа суперечать іншим, дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам в частині місяця народження [PERSON] . Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI. Відповідно до статті 2 Закону №2398-VI актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2398-VI, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За приписами Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. За правилами частин першої - четвертої статті 22 Закону №2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі Правила №96/5) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у строк, що не перевищує трьох місяців, з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається особою, щодо якої складено актовий запис (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. За правилами пункту 2.12 Правил №96/5 на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови. Відповідно до підп. 2.13.1, п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. За положенням п. 2.16 Правил, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (підп. 2.16.7 Правил). Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №425/2737/17. З викладених норм законодавства щодо підстав внесення змін до актового запису вбачається, що така вимога є похідною від вимоги про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та вирішується судом одночасно. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №635/4947/20, який судом враховується при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. З досліджених судом письмових документів, зокрема копії свідоцтва про народження [PERSON] , копії його свідоцтва про смерть, довідки органу місцевого самоврядування щодо зареєстрованого місця проживання, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі встановлено, що датою його народження є [INFO] , відтак запис актового запису про шлюб, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 31.12.1968 №1645, містить неправильні відомості про дату народження [PERSON] і такі мають бути виправлені. Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судові витрати не розподіляються.

Outcome: approved