Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

В травні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами, про розірвання шлюбу, який 12 березня 2020 року зареєстрований у виконавчому комітеті Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 02 (1), про залишення малолітніх дітей : доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , проживати з ним як батьком (2), та сягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по справі, які в подальшому уточнено його представником адвокатом Милаш Г. А., про розірвання шлюбу. На обгрунтування позовних вимог вказано, що між сторонами укладено шлюбу 12.03.2020 року, від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , котрі проживають з позивачем, батьком дітей. З лютого 2025 року дружина (мати дітей) залишила сім`ю, з дітьми не спілкується, вихованням дітей не займається, що підтверджено актом оцінки потреб сім`ї/особи та висновком оцінки потреб сім`ї від 08.04.2025 року. 26.02.2025 року позивач звертався до відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про зникнення дружини. Вжитими заходами [PERSON] було відшукано та повернуто додому. Проте, вона відразу ж знову поїхала в невідомому напрямку не бажаючи повертатись додому. В кінці березня 2025 року вона приїхала додому, забрала деякі свої речі і знов зникла. В квітні зателефонувала позивачу, повідомила що вона в м. Миколаєві, повертатися не збирається, хоче влаштувати своє життя без чоловіка та дітей, оскільки ще молода і не готова до материства і діти їй не потрібні. Вищеозначене спонукало позивача до пред`явлення позову про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що поведінка дружини є аморальною, такою, що не відповідає поведінці молодої мами і дружини. Як виявилося вони мають протилежні погляди на сімейні цінності та спільне життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, не рахує її за дружину. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Враховуючи поведінку та життєві позиції відповідача примирення неможливе. Проти надання часу на примирення категорично заперечує, оскільки це не змінить його рішення. Майновий спір відсутній. Рішенням виконавчого комітету Городищенської міської ради за заявою позивача визначено місце проживання доньки [PERSON] та сина [PERSON] з батьком [PERSON] . Позивач просив суд розірвати даний шлюб. Стягнути з відповідача [PERSON] на його, [PERSON] , користь судові витрати по справі, вказуючи, що розраховує понести судові витрати на професійну правничу допомогу та сплату судового збору орієнтовно в розмірі 6211,20 грн, які бажає стягнути з відповідача, остаточний розмір та докази яких буде наданий суду та відповідачу до початку судових дебатів. Ухвалою суду від 27 травня 2025 року позовну заяву прийнято, відкрито провадження з повідомленням сторін та призначено до судового розгляду на 30.06.2025 року, відкладено на 08:10 год 19.08.2025 року. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач, представник позивача та відповідач, будучи належно повідомлені про дату, час та місце судового розгляду позову, не з`явилися. Від представника позивача адвоката Милаш Г. А. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача та позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримують, стягнути з відповідача судові витрати в частині сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. Відповідач [PERSON] повідомлялася належно, в тому числі через оголошення на сайті Судової влади, про виклик до суду, заяв (клопотань) на адресу суду не надходило, відзив на позов на подала. Суд, з урахуванням ст. ст. 211, 233 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. У відповідності до статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Із матеріалів справи встановлено, 12 березня 2020 року [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) у Виконавчому комітеті Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 02, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 12.02.2020 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 05 (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.2020 року) та сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 175 (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2020 року), місце проживання яких визначено за Рішенням Городищенської міської ради № 140 від 12.05.2025 року з батьком [PERSON] (позивач у справі). Підставою для розірвання шлюбу, як зазначено в позові, є те, що поведінка дружини є аморальною, такою, що не відповідає поведінці молодої мами і дружини. Подружжя мають протилежні погляди на сімейні цінності та спільне життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Позивач не рахує її за дружину, яка залишила малолітніх дітей, і пішла з дому. З лютого 2025 року не проживають однією сім`єю. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи поведінку та життєві позиції відповідача примирення неможливе. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Підстав, відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, не встановлено. Віповідно до статтей 110 - 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб, відповідно до статті 109 ЦК України, розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно частини 3 статті 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Проти надання часу на примирення категорично заперечує, оскільки це не змінить його рішення. Відповідач на заявлену вимоги про розірвання, укладеного з нею шлюбу, як вбачається із матеріалів справи відзиву не подала. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам чоловіка, і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Судом не встановлено, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права подружжя. Та, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] , і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved