Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

05 березня 2025 року Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що 11 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» ( далі АТ «АЛЬФА-БАНК») та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії . Мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн.; процентна ставка - 26 % річних; тип процентної ставки фіксований; обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «АЛЬФА-БАНК» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК». Тобто, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодилася з ним, підписуючи угоду. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, станом на 20 вересня 2021 року має заборгованість за Кредитним договором в сумі 48450,12 грн. 20 вересня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» ( далі-ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 11.02.2019 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. А тому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48450,12 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., а також 9200,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 19 березня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Рішенням Вищої Ради Правосуддя №1105/0/15-25 від 22.05.2025 територіальну підсудність справ Краснопільського районного суду Сумської області змінено та передано Зарічному районному суду м.Суми. Відповідно до рішення зборів суддів Зарічного районного суду м.Суми № 13 від 27.06.2025, справи, які перебували в провадженні суддів Краснопільського районного суду Сумської області згідно автоматизованого розподілу передано для розгляду раніше визначеному складу суду. 07 липня 2025 року справа надійшла до канцелярії Зарічного районного суду м. Суми. 09 липня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Басовій В.І. Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином про розгляд справи, в позовні заяві просив справу розглядати за наявними у справі матеріалами. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки- повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернувся з відміткою» адресат відсутній за вказаною адресою». За відсутності заперечення позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 11 лютого 2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 200 000.00 грн та процентною ставкою 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50.00 грн.( а.с.6) Крім того, 11 лютого 2019 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого ліміт кредиту становить 200 000.00 грн, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації, процентна ставка 26% річних, тип ставки фіксована. Порядок повернення кредиту: щомісячні платежі обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50.00 грн, тим самим відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання (а.с. 6 на звороті). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по рахунку станом на 20.09.2021 заборгованість відповідача за вказаним договором складає 48450,12 (а.с 17-22). 20 вересня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 11 лютого 2019 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем (а.с.9-16). Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми боргу за кредитом не виконав ані перед первісними кредиторами, ані перед фактором - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», яке набуло право вимоги за кредитним договором від 11.09.2021 на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано . За правилами ст.525-527ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1ст.530 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 631ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов`язки відповідно до договору. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Із встановлених обставин вбачається, що між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем виникли договірні правовідносини, в яких товариство виступало позикодавцем, а відповідач позичальником. Однак, відповідач умови кредитного договору порушив та у строки, встановлені умовами договору про надання споживчого кредиту та паспортом кредиту не здійснив вчасне повернення кредиту. Пунктом 1 ч. 1ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором від 11.02.2019, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» і [PERSON] на підставі Договору факторингу №3 від 20.09.2021 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором від 11.02.2019 з АТ «АЛЬФА-БАНК» внаслідок чого виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у розмірі 48450,12 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 9200,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача було заявлено про стягнення з відповідача на їх користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 9200,00 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03 липня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною ( а.с.23-24), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ( а.с 26), акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 15.07.2024 року до договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024( а.с.25); копія платіжної інструкції № 4955 від 01.10.2024 року про перерахування ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» Литвиненко О.І. 9200,00 грн згідно договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року (а.с.27). При визначенні розміру судових витрат на правничу допомогу суд враховує, що дана справа розглядалась не у загальному, а спрощеному позовному провадженні, справа є малозначною і не становить особливої складності, тоді як витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 9200,00 грн., що не можна вважати співмірним ціні позову, складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути 3000,00 гривень у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved