Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства. Позовна заява мотивована тим, що з липня 2013 року та до червня 2019 року [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , вони вели спільне господарство, проводили разом відпочинок, мали спільний бюджет. [INFO] відповідач народила дочку [PERSON] , батько якої записано у відділі реєстрації актів цивільного стану відповідно до частини першої статті\~\~135 Сімейного кодексу України (далі СК України). Запис про батька дочки [PERSON] провадився за вказівкою відповідача, оскільки у сторін у справі на час внесення зазначеного запису були неприязні відносини. Позивач стверджував, що саме він є батьком [PERSON] . Зазначив, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дочкою, не бажає визначити походження дитини від позивача спільною заявою до органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС). [PERSON] вважає, що дочка повинна носити прізвище батька та щоб все це було зафіксовано правильно. Вказував, що бажає спілкуватись та виховувати свою дочку. На підставі викладеного [PERSON] просив встановити батьківство відносно його дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] ; внести зміни в актовий запис від 17 вересня 2015 року № 338 про народження [PERSON] , змінивши\~\~прізвище на « [PERSON] » та в графі батько замість « [PERSON] », вказати « [PERSON] ». Позивач у судовому засіданні пояснив, що з вини відповідача його не було записано батьком [PERSON] , яка майже десять років уникає від внесення відповідного запису з метою отримання матеріальної вигоди (отримання соціальних виплат). Вказував, що постійно піклується про дочку з дня її народження, був поруч біля неї та надавав їй матеріальну допомогу. Відповідач не опікувалася [PERSON] належним чином, вихованням останньою займався позивач та матір відповідача. Зазначив, що не може у позасудовому порядку вирішити питання щодо внесення відповідного запису про батька дитини, оскільки відповідач ухиляється від вчинення таких дій. Вказував, що проживав з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 2019 року. Позивач також просив не стягувати судові витрати (судовий збір та витрати на проведення експертизи) з відповідача. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Треті особи не зверталися до суду із заявами щодо позову або відзиву. Рух справи 30 січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2025 року справу № 539/524/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого\~\~\~комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області,\~вказано, що [PERSON] станом на 04 лютого 2025 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 лютого 2025\~\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06 березня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу\~ відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив, третій особі письмові пояснення щодо позову або відзиву. [PERSON] 04 березня 2025 року подав до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка була задоволена ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року. У зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання, призначене на\~06\~березня 2025 року, відкладено на 20 березня 2025 року. [PERSON] 13 березня 2025 року подав до суду заяву, в якій повідомив про зміну місця проживання відповідача. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 березня 2025 року залучено до участі у справі як\~\~третіх осіб: Міністерство оборони України та Службу у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського\~\~району Полтавської області, підготовче судове засідання відкладено на\~\~17\~\~квітня 2025\~року, визначено позивачу дводенний строк з дня вручення копії\~\~\~цієї\~\~\~ухвали для направлення третім особам копії позовної заяви з додатками,\~\~\~визначено відповідачам дводенний строк з дня вручення копії цієї ухвали\~\~для\~\~направлення третім особам копії відзиву на позовну заяву з додатками, надано третім особам строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву, встановлено іншим учасникам справи строк для подання відповіді на пояснення третіх осіб. 17 квітня 2025 року підготовче судове засідання відкладено на 01 травня 2025 року для надання можливості позивачу підготувати та подати до суду клопотання про призначення судової експертизи. [PERSON] 22 квітня 2025 року подав до суду заяву, в якій повідомив про зміну місця проживання відповідача та можливі номери телефонів, за якими останню можна повідомити про розгляд справи. [PERSON] 22 квітня 2025 року подав до суду клопотання про призначення судової експертизи. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 травня 2025\~\~\~року клопотання [PERSON] про визначення судової експертизи задоволено, призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 23 червня 2025 року до суду надійшов висновок молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 червня 2025 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 02 липня 2025 року. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2025\~\~року закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду на 05 серпня 2025 року. У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання 05 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 13 серпня 2025 року. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання, а також за повідомленою позивачем адресою місця її проживання. Відповідача викликано в судові засідання телефонограмою за номерами телефонів, повідомленими позивачем. Крім того, відповідача було викликано через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Вказані обставини підтверджені рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, телефонограмами, довідками про оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач на виконання вимог статті\~131\~ЦПК України повідомляла суд про зміну адреси місцезнаходження. Суд вважає, що відповідач не з`явилася в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223\~ЦПК\~України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 21 серпня 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження від 17 вересня 2015\~\~\~року серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у місті\~Лубнах Полтавської області, про що складено актовий запис № 338; у графі батько зазначено [PERSON] , у графі мати вказано [PERSON] , місце державної реєстрації. Згідно з паспортом серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у місті Лубнах Полтавської області. За змістом паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у місті Лубнах Полтавської області. Згідно з довідкою військової частини [NUMBER] від 21 лютого 2025 року № 74 [PERSON] перебуває на військовій службі у вказаній частині з 28 травня 2024 року по теперішній час. Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду від 18 червня 2025 року № 48336 ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999 %. У зазначеному висновку від 18 червня 2025 року № 48336 вказано, що лабораторний процес та формування висновку молекулярно-генетичної експертизи доручено завідуючій клініко-діагностичної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама Папа» [PERSON] , яка має повну вищу освіту за спеціальністю «Біологія», спеціалізацією «Генетика», а саме диплом магістра з відзнакою [NUMBER] від 31 грудня 2019 року Київського національного університету імені Тараса Шевченка, досвід виконання молекулярнно-генетичних експертиз з 2020 року. Про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста та відмову\~без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385\~Кримінального кодексу України попереджена. На молекулярно-генетичну експертизу надано об`єкти біологічні зразки наступних осіб: [PERSON] та [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] вказувала, що: проживає за адресою: [ADDRESS] ; знайома з відповідачем, яка проживає у тому ж будинку у квартирі [ADDRESS] , та позивачем, який проживав з позивачем у квартирі [ADDRESS] на першому поверсі в указаному будинку (квартира належала бабі відповідача). [PERSON] зазначила, що вона є управляючою (головою) будинком [ADDRESS] , зі сторонами у справі добрі сусідські відносини. [PERSON] надала показання про те, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали 6 років (проживали до народження і після народження [PERSON] ). Останнім часом [PERSON] більше проживає у батьків позивача, про ці обставини відомо зі слів співмешканців будинку, а також слів [PERSON] ; крім того, [PERSON] частково проживає і з прабабусею по лінії матері. [PERSON] суду пояснила, що позивач піклується про [PERSON] , купував їй речі, одяг, планшет, вони їздили разом на відпочинок. Після того, як сторони у справі почали проживати окремо, позивач часто відвідував [PERSON] , допомагав їй (ймовірній дочці), відносини були добрі. Частіше [PERSON] займався (піклувався) [PERSON] , ніж [PERSON] , позивач частіше гуляв з дочкою, ніж відповідач (позивач водив [PERSON] у магазин, купував їй речі). [PERSON] завжди називала позивача як тато. Позивач і до 2019 року і після 2019 року опікувався [PERSON] як дочкою. Свідок [PERSON] вказувала, що зі слів матері відповідача їй відомо, що позивач надавав кошти для [PERSON] . Матір відповідача розказувала, що позивач є батьком [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що: проживає за адресою: [ADDRESS] ; знайома зі сторонами у справі, відносини є звичайними сусідськими (є сусідкою, проживає на одному поверсі з відповідачем), вони приходили у гості як сусіди. [PERSON] надала показання про те, що сторони у справі проживали разом 6 років за адресою: [ADDRESS] (у квартирі матері відповідача (почали проживати за 23 роки до народження [PERSON] ); сторони у справі вже 45 років не проживають разом, оскільки відповідач вживала алкогольні напої (позивач просив відповідача не вживати алкогольні напої, проте вона і по цей час вживає алкогольні напої). Спочатку сторони у справі працювали, проте потім відповідач перестала ходити на роботу. Позивач хотів зберегти сім`ю, він старався для сім`ї. [PERSON] опікувався [PERSON] , ходив на роботу, працював на заводі, навіть у дві зміни, старався для дитини, купував продукти, робив ремонт у квартирі баби відповідача, оскільки сторони у справі мали намір там проживати. [PERSON] ставився до [PERSON] як до власної дочки, ставлення було добрим, називав її дочкою. [PERSON] вказувала, що позивач з [PERSON] проводили час разом, ходили в гості. [PERSON] називала [PERSON] як тато і зараз називає його тато. Наразі [PERSON] більше проживає у батьків позивача. У квартирі [ADDRESS] , проживає баба відповідача та її брат (матір відповідача померла). Наразі відповідач не часто буває вдома та інколи буває тверезою. Матір позивача забрала [PERSON] , їй там буде краще. [PERSON] зазначила, що бачила як [PERSON] гуляє з матір`ю позивача, [PERSON] охайно одягнена. Інколи [PERSON] буває за місцем проживання матері та розказує, що по телефону спілкується з батьком, маючи на увазі позивача. [PERSON] з народження вважає [PERSON] батьком. [PERSON] звернула увагу, що коли сторони у справі не проживали разом, то позивач приїжджав і забирав на вихідні [PERSON] , влітку водив її на озеро та на річку, купував дочці все: одяг, продукти, телефон, планшет, в школу все купував, поповняв рахунок мобільного телефона. [PERSON] забезпечував [PERSON] всім необхідним. [PERSON] вважала, що саме [PERSON] більше опікується [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно із статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи РАЦС спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 13 вересня 2023\~\~року в справі № 552/4291/22, від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22, від\~19\~лютого 2025 року у справі № 490/7182/23. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 466/4814/23). Верховний Суд в постановах від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22, від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22 виснував, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Суд враховує, що саме висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів та підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. У справі встановлено, що відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду від 18 червня 2025 року № 48336 ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999 %. Згідно з положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета або підстав позову), випливають з участі у розгляді справи, забезпечують сторонам належний судовий захист. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22, від\~17\~лютого 2021 року в справі № 373/2257/18, від 21 березня 2018 року в справі №\~543/738/16-ц виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що позивач проживав з відповідачем до та після народження [PERSON] , постійно опікувався останньою як дочкою, а [PERSON] відносилася до [PERSON] як до батька. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті\~126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Вирішуючи даний спір, суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , а також похідних вимог про внесення змін до актового запису про народження дитини. Доказами, оцінивши які, суд дійшов до переконання про доведеність позовних вимог, є, зокрема, свідоцтво про народження малолітньої [PERSON] , показання свідків [PERSON] та [PERSON] , копії фотознімків, а також висновок молекулярно-генетичної експертизи. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved