Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» (далі - відповідач, ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - третя особа, Печерський ВДВС), у якому просить зняти арешт з автомобіля марки FORD FIESTA, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 52311573, винесеної Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.06.2024 року, реєстраційний номер обтяження 31403312. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14.05.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» укладено договір фінансового лізингу № 004385. Предметом зазначеного договору є правові відносини фінансового лізингу (оплатного користування майном з правом його придбання у майбутньому) щодо легкового автомобіля марки FORD FIESTA, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , належного на праві власності Лізингодавцю ТОВ «Лізингова компанія «Еталон». На виконання умов договору, позивачем сплачено коштів на загальну суму 393 991,53 грн., чим у повному обсязі виконано зобов`язання, визначені умовами договору. 10.01.2018 року, на виконання п. 11.6 договору між позивачем та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» укладено договір купівлі - продажу № 004385/01, предметом якого є набуття [PERSON] у власність автомобілю. Автомобіль передано [PERSON] у власність на підставі акту примання-передачі транспортного засобу (машини) № 004385/01 від 12.07.2016 року. У зв`язку із низкою цивільних, адміністративних та кримінальних спорів проти ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», з 2018 року до 2024 року [PERSON] скасовував в судовому порядку всі обтяження та обмеження, накладені на автомобіль, зокрема: ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2019 року у кримінальному провадженні № 161/18429/18 скасовано арешт, накладений на автомобіль. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуди О.О. від 30.07.2018 року у кримінальному провадженні № 607/13866/18 скасовано арешт, накладений на автомобіль. Шевченківським районним судом міста Києва від 09.05.2023 року у справі № 761/17413/20 ухвалено рішення за позовом [PERSON] до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимого на предмет спору, - ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», про припинення податкової застави, яким позов задоволено повністю. У січні 2024 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», [INFO] , в якому просив суд усунути позивачу перешкоди в розпорядженні легковим автомобілем. На підставі вказаного звернення було відкрите провадження у справі №761/2759/24. Розгляд справи триває станом на сьогодні. В зв`язку із викладеними обставинам [PERSON] не мав можливості здійснити державну реєстрацію автомобіля на своє ім`я. Із Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 92131242 від 28.06.2024 року, позивач дізнався, що на все рухоме майно лізингодавця - ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», накладено арешт рухомого майна. Арешт накладено відповідно до постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 52311573,виданої 19.06.2024, Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в тому числі на автомобіль марки FORD FIESTA, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . Позивач вважає, що на автомобіль безпідставно накладено арешт та вказаний арешт має бути знято, оскільки автомобіль, на який, в тому числі, накладено арешт не належить боржнику. У зв`язку із повною сплатою всіх платежів, передбачених договором, набуттям права власності на відповідно до пункту 11.3 договору, на виконання договору купівлі-продажу та на підставі ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг», право власності на автомобіль перейшло до [PERSON] 10.01.2018 року. Договір купівлі-продажу автомобіля та акт приймання-передачі автомобіля укладено 10.01.2018 року. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09.05.2023 року у справі № 761/17413/20 повністю задоволено позов [PERSON] , про припинення податкової застави на автомобіль. Задовольняючи вказаний позов суд прийшов до висновку, що наявними матеріалами справи підтверджується, що з 10.01.2018 року [PERSON] набув право приватної власності на легковий автомобіль марки FORD FIESTA, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , а відтак останній не може бути предметом погашення за податковий борг, який обліковується за ТОВ «Лізингова компанія «Еталон». Вказане рішення є чинним та не є скасованим. Отже, встановлені в ньому обставини мають преюдиційне значення та не потребують додаткового доведення. Таким чином, наявність обтяження на автомобілі у вигляді накладення на нього арешту, безумовно порушує право власності позивача та перешкоджає його реєстрації в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.09.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2024 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 20.01.2025 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2025 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 29.04.2025 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.04.2025 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 08.08.2025 року. Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 14.05.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» укладено договір фінансового лізингу № 004385. Предметом зазначеного договору є правові відносини фінансового лізингу (оплатного користування майном з правом його придбання у майбутньому) щодо легкового автомобіля марки FORD FIESTA, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , належного на праві власності Лізингодавцю ТОВ «Лізингова компанія «Еталон». Пунктом 11.1 договору сторонами узгоджено, що в разі належного виконання протягом усього строку дії договору зобов`язань щодо сплати всіх лізингових платежів, та інших зобов`язань, визначених договором, лізингоодержувач має право набути у власність предмет лізингу. Відповідно до пункту 11.3. договору, набуття у власність (викуп) предмета лізингу відбувається не раніше сплати лізингоодержувачем всіх платежів, передбачених п.11.1 та п.11.2 даного договору, в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати лізингодавець у зв`язку з переходом права власності щодо предмета лізингу. Згідно з п.11.6. договору перехід права власності на предмет лізингу здійснюється на підставі та на умовах укладеного між лізингодавцем та лізингоодержувачем договору купівлі-продажу предмета лізингу. На виконання умов договору, позивачем сплачено коштів на загальну суму 393 991,53 грн., чим у повному обсязі виконано зобов`язання, визначені умовами договору. 10.01.2018 року, на виконання п.11.6 договору між позивачем та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» укладено договір купівлі - продажу № 004385/01, предметом якого є набуття [PERSON] у власність автомобілю. На виконання умов договору, позивачем сплачено коштів на загальну суму 393 991,53 грн., чим у повному обсязі виконано зобов`язання, визначені умовами договору. 10.01.2018 року, на виконання п. 11.6 договору між позивачем та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» укладено договір купівлі - продажу № 004385/01, предметом якого є набуття [PERSON] у власність автомобілю. Автомобіль передано [PERSON] у власність на підставі акту примання-передачі транспортного засобу (машини) № 004385/01 від 12.07.2016 року. У зв`язку із низкою цивільних, адміністративних та кримінальних спорів проти ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», з 2018 року до 2024 року [PERSON] скасовував в судовому порядку всі обтяження та обмеження, накладені на автомобіль, зокрема: ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2019 року у кримінальному провадженні № 161/18429/18 скасовано арешт, накладений на автомобіль. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуди О.О. від 30.07.2018 року у кримінальному провадженні № 607/13866/18 скасовано арешт, накладений на автомобіль. Шевченківським районним судом міста Києва від 09.05.2023 року у справі № 761/17413/20 ухвалено рішення за позовом [PERSON] а до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимого на предмет спору - ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», про припинення податкової застави, яким позов задоволено повністю. У січні 2024 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», [INFO] , в якому просив суд усунути позивачу перешкоди в розпорядженні легковим автомобілем. На підставі вказаного звернення було відкрите провадження у справі №761/2759/24. Розгляд справи триває станом на сьогодні. В зв`язку із викладеними обставинам [PERSON] не мав можливості здійснити державну реєстрацію автомобіля на своє ім`я. Із Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 92131242 від 28.06.2024 року, вбачається, що на все рухоме майно лізингодавця - ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», накладено арешт рухомого майна. Арешт накладено відповідно до постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 52311573,виданої 19.06.2024, Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в тому числі на автомобіль марки FORD FIESTA, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] . У зв`язку із повною сплатою всіх платежів, передбачених договором, набуттям права власності на відповідно до пункту 11.3 договору, на виконання договору купівлі-продажу та на підставі ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг», право власності на автомобіль перейшло до [PERSON] 10.01.2018 року. Договір купівлі-продажу автомобіля та акт приймання-передачі автомобіля укладено 10.01.2018 року. Крім того, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09.05.2023 року у справі № 761/17413/20 повністю задоволено позов [PERSON] , про припинення податкової застави на автомобіль. Задовольняючи вказаний позов суд прийшов до висновку, що наявними матеріалами справи підтверджується, що з 10.01.2018 року [PERSON] набув право приватної власності на легковий автомобіль марки FORD FIESTA, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , а відтак останній не може бути предметом погашення за податковий борг, який обліковується за ТОВ «Лізингова компанія «Еталон». Як визначено у ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 211,20 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved