Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

29.05.2025 представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 00-9624813 від 12.02.2024 у розмірі 44463,29 грн., яка складається з 6655,00 грн. заборгованості за тілом та 37808,29 грн. заборгованості за відсотками, судовий збір 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість, то позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Свої вимоги мотивує тим, що 12.02.2024 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» та Відповідач уклали Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. 21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС (далі Договір Факторингу), відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, тому враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги. 03.06.2025 ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження і визначено строк для подачі відзиву. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 01.07.2025 р. ухвалою суду була витребувана інформація у банку щодо зарахування коштів на картковий рахунок відповідача. Представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності, вимоги підтримує, не заперечує заочному розгляду справи та винесенню заочного рішення, про що зазначив у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Процесуальні документи із судовою повісткою направлені поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації і повернуті суду. Згідно положень п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому відділенні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Оскільки позивач не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у клопотанні, справу можливо розглянути за відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055\~ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. 12.02.2024 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» та Відповідач уклали Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6050 грн строком на 360 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит 06.02.2025 р. Стандартна процентна ставка складає 2.47 % від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії. За надання кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію в розмірі 10% від вартості кредиту, що складає 605 грн. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії дорівнює 2,5 %. 21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС (далі Договір Факторингу), відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором (Додаток №12). У порядку та на умовах, визначених у Договорі Факторингу, Позивач зобов`язався передати (сплатити) Первісному кредитору Суму Фінансування, а Первинний кредитор зобов`язався відступити Позивачу Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Первісному кредитору за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Первісного кредитора до Позивача відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги Дата відступлення Прав Вимоги - означає Робочий День, в який Сторони склали і підписали Акт прийому-передачі. Акт прийому-передачі - означає письмовий документ, який складається спільно Первісним кредитором та Позивачем, за формою згідно Додатку №2 до Договору факторингу, у зв`язку з переходом Прав Вимоги від Первісного кредитора до Позивача на умовах Договору факторингу, підтверджує передачу Позивачу Реєстру боржників відповідно до умов Договору факторингу та складається в день підписання Договору факторингу. Позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги відбувся належним чином, оскільки в матеріалах справи наявний акт прийому передачі Реєстру боржників до Договору Факторингу 21102024-МК/ЕЙС. Доведеною є обставина отримання [PERSON] грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останній не виконав, у передбачені строки кошти не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 6655 грн. Крім того, позивач посилається на те, що не погашена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 37808,29 грн. Згідно наданої довідки про детальний розрахунок заборгованості відсотки відповідачу були нараховані починаючи із дати укладення договору 12.02.2024 р. по дату продажу кредиту - 21.10.2024 р. Згідно ч. 1-3 ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 5 ст. 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦПК України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору кредиту, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» про стягнення заборгованості слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 6655 гривень заборгованості за тілом кредиту. Стосовно вимоги про стягнення заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Умовами укладеного між сторонами договору, а саме п. 1.4.1, визначена стандартна процентна ставка, що становить 2,50% в день. Разом з цим, Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, а договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4270292 було укладено 04.01.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, суд дійшов висновку про неправомірність застосування позивачем до споживчого кредиту денної процентної ставки у 2,5%, яка, відповідно до закону, не може перевищувати 1%. За таких обставин, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 1.4.1 договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 2,50% у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Таким чином, стягненню підлягають проценти, нараховані за період з 12.02.2024 по 21.10.2024 включно у розмірі 1% в день, у сумі 16761,25 грн (6655,00 грн х 1% х 253 дні). Загальна сума, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача становить 23416,25 грн. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач поніс витрати в розмірі 2422,40 гривень сплативши судовий збір та 7000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Загальна сума витрат становить 9422,40 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог (52,66%), на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 4961,84 грн (9422,40 х 52,66%). На підставі наведеного та

Outcome: partial