Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 14.02.2019 у Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 29. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на різні погляди на шлюб та сімейне життя, які спричинили постійні конфлікти та призвели до втрати розуміння, любові та поваги один до одного. Стверджує, що подальше спільне життя неможливе в силу того що відповідач в березні 2025 року покинув сім`ю і з того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Наполягає, що збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 29.07.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду по суті в судовому засіданні /а.с. 12/. В судове засідання позивач [PERSON] не заявилась, проте надала суду заяву від 14.08.2025 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу укладеного з Відповідачем та стягненні з нього судових витрат. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву від 14.08.2025 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Щодо стягнення судових витрат, зазначив, що є учасником бойових дій, а відтак звільнений від сплати судового збору, на підтвердження долучив копію посвідчення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. 14.02.2019 в Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за актовим записом № 29 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] /а.с. 4/. В шлюбі в них народилась донька [PERSON] [INFO] , згідно з свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] /а.с.5/. З березня 2025 року шлюбні відносини фактично припинились, Відповідач проживає окремо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи фактичні взаємовідносини, які склалися між подружжям, суд приходить до висновку що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, проживають окремо, спільного побуту та господарства не ведуть, збереження сім`ї за таких обставин є неможливим, а формальне перебування в зареєстрованому шлюбі не відповідатиме інтересам позивача та відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в позовній заяві просить присвоїти їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В позовній заяві [PERSON] просить стягнути з Відповідача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1\~211,20 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 2\~500,00 грн. Як вбачається із Акту виконаних робіт укладеного на підставі договору про надання правової допомоги від 25.07.2025 № 30-2/25 між [PERSON] та адвокатом Горзовим О. О., Позивач отримала від адвоката наступні послуги/роботи: надання консультацій з правових питань, підготовка позовної заяви, оформлення додатків, часові витрати 2,5 годин, вартість робіт 2\~500,00 грн /а.с. 7/. В якості підтвердження проведення оплати за виконанні роботи долучено квитанцію до прибуткового касового ордера № 09 від 25.07.2025 /а.с. 6/. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституція України у статті 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зважаючи на те, що Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, а також те, що їх розмір є співмірним з обсягом виконаних робіт та підтверджується належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що понесені витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] у повному обсязі. Щодо стягнення з Відповідача сплаченого судового збору слід зазначити наступне. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. З матеріалів справи, а саме з посвідчення серії [NUMBER] від 08.11.2017 (безтермінове) /а.с. 21/ вбачається, що [PERSON] є учасником бойових дій, а тому останній підлягає звільненню від сплати судового збору, відтак такі витрати слід залишити за Позивачем.

Outcome: approved