Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 4400,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. Позов мотивований тим, що 24.12.2024 року, близько о 21:40 год. [PERSON] реалізуючи свій раптово виниклий кримінальний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, з метою крадіжки, без дозволу законного користувача, [PERSON] , за відсутності законних підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь яких причин для порушення недоторканості житла, діючи умисно в той же день і час, перебуваючи на території багатоповерхівки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , підійшов до вікна багатоповерхового будинку, яке розташоване на першому поверсі за вказаною адресою, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, на території подвір?я багатоповерхівки знайшовши камінь, та скориставшись ним здійснив кидок у вікно квартири, тим самим розбивши скло вікна. Після чого, [PERSON] просунувши руку в розбите скло, відчинив вікно з середини, надалі незаконно проник до житла особи через відчинене вікно, чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканність житла, тим самим порушив недоторканість житла позивачки. Позивачка зазначає, що умисні дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла. Згідно вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 року по справі №189/263/25 [PERSON] визнано винним у пред?явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України. Посилається на те, що в результаті своїх умисних злочинних дій [PERSON] спричинив [PERSON] матеріальну шкоду на суму 4400,00 грн., що полягає в заміні склопакета на розбитому відповідачем вікні та заміну жалюзі, які було пошкоджено [PERSON] . Крім того, зазначає, що після вчиненого кримінального проступку [PERSON] , а саме після проникнення в квартиру позивачки за її відсутності, вона почала боятись за своє життя та здоров?я, за життя і здоров?я членів сім?ї, зокрема дітей. Через незаконне проникнення до її квартири у неї порушився сон та нормальне спокійне життя. Кожного разу залишаючи квартиру та йдучи на роботу вона хвилюється за цілісність квартири, вікон, речей, які знаходяться в ній, кожну хвилину думаючи про те, що хтось інший так само може проникнути до її житла і завдати їй та членам її сім?ї певної матеріальної чи моральної шкоди. У зв`язку з чим, враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що розмір завданої їй моральної шкоди дорівнює 20000,00 грн. Ухвалою суду від 04.04.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв і клопотань не надавав. Ухвалою суду від 07.08.2025 року суд постановив розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11\~ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно зі\~ст. 1167 ЦК України моральна\~шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша,\~друга статті 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167\~ЦК України). По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь- яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Абзац другий частини третьої\~статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). Судом встановлено, що вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 року, який набрав чинності 25.02.2025 року, за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (справа №189/263/25), позивачку, [PERSON] , визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні. \~ \~ \~ \~ Суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов`язковим для суду, що розглядає справу про наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає доведеним винність дій [PERSON] , які спричинили відповідні правові наслідки у вигляді заподіяної шкоди [PERSON] . Згідно товарного чеку від 25.01.2025 року, вартість склопакету та жалюзів становить 4400,00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що в результаті протиправних дій відповідача позивачці дійсно було завдано моральних та душевних страждань. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду висловленої у постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі за №752/17832/14-ц, а саме, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Враховуючи обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню у розмірі 5000,00 грн. За таких обставин, поданий позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням зазначеної норми закону, із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial