Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовна заява мотивована тим, що 09 лютого 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 11. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2019 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на 2 курсі Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького, на контрактній основі. Вказує, що після розірвання шлюбу їхня донька проживає разом з нею на повному її утриманні. Відповідач з моменту розірвання шлюбу і до сьогодні з донькою не спілкується, добровільно фінансово допомогати відмовляється. І тому, враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення нею 23 трьохрічного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання. 29 квітня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання. 07 травня 2025 року адвокат Дрига Людмила Вікторівна через канцелярію суду надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , Позивачка 18.04.2025 року звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 всіх видів доходів. 24 квітня 2025 року було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 .004.2025 до досягнення повноліття. Дочекавшись судового наказу позивачка звернулася з позовом про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчатися. В зв`язку з тим, що вже винесено судовий наказ про стягнення аліментів на сина [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), тому з позовними вимогами про стягнення аліментів на дочку [PERSON] , яка продовжує навчання погоджуються частково. Також, вказує що заявником було приєднано Акт опитування сусідів № 704 від 15.04.2025, де вказано, що разом з [PERSON] проживає її син [PERSON] , відносно доньки [PERSON] підтвердження немає. Також, зазначають, що Діана проходить навчання на 2 курсі Черкаського Національного університету ім. Б. Хмельницького на заочній формі навчання, є повнолітньою та можливо отримує заробітну плату. Як доказ про сплату коштів за навчання в Черкаському Національному університеті ім. Б. Хмельницького квитанцій не додано. Також, не додано довідки про отримання заробітної плати самою позивачкою. Просить прийняти рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частки з усіх доходів. 17 липня 2025 року позивач [PERSON] через канцелярію суду надала клопотання, в якому зазначено, що відповідач [PERSON] ухилявся від добровільного виконання судового наказу і сплата аліментів відбулася лише в результаті примусового стягнення. Врахувати, що суд вже розглянув заяву відповідача про скасування судового наказу і відхилив її як необгрунтовану. Просить суд зобов`язати відповідача компенсувати 50% витрат на навчання дитини в розмірі 23488 грн. 00 коп. із загальної суми 46976 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задоволити. Адвокат Дрига Людмила Вікторівна, яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Просила суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини його доходів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, [INFO] народилася [PERSON] . В графі «батько» вказано « [PERSON] ». Відповідно до Довідки № 958 від 10 березня 2025 року, виданої в.о. директора Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, [PERSON] навчається на 2 курсі ОС бакалавр заочної форми навчання контракт. За освітньою програмою Право. Термін навчання 4 роки. Дата вступу «01 вересня 2023 року», дата закінчення «30 червня 2027 року». Також, як вбачається з Договору про надання платної освітньої послуги № 1667 від 31.08.2023 року, укладеного між Черкаським національним університетом ім. Богдана Хмельницького та [PERSON] , [PERSON] навчається на платній основі. Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України установлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Так, дійсно, [PERSON] навчається на заочній формі навчання, проте, стороною відповідача не доведено того факту, що вона працевлаштована. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що вона повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, враховуючи, що вона на даний час не спроможна себе забезпечити, саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню доньку сторін, яка навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. В судовому засіданні сторона відповідача зазначила, що позивачем не надано доказів того, що дитина проживає разом з нею. Проте, відповідно до матеріалів справи, а саме копії паспорту Серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] та відповідно до Довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № 1370806-2023 на ім`я [PERSON] , у них одна адреса проживання, а саме, [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 99 від 02 березня 2025 року, виданої Командиром військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 08.02.2025 року, отже, на думку суду, отримує певний дохід. Разом з тим, суд враховує, що після досягнення [PERSON] повноліття, 24 квітня 2025 року Придніпровським судом м. Черкаси видано Судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Але, враховуючи те, що дочка [PERSON] є дієздатною, то аліменти мають бути стягнути на її користь, а не на інших осіб, користь, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18. Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Відповідно до с. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову, а саме, до стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з її навчанням, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків та доходів, щомісячно, починаючи з 25.04.2025 року та продовжувати до закінчення нею навчання в Черкаському національному університеті ім. Богдана Хмельницького, тобто, до 30 червня 2027 року. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відносно клопотання позивача про зобов`язання відповідача компенсувати 50% витрат на навчання дитини в розмірі 23488 грн. 00 коп., суд зауважує, що з даним питанням позивач вправі звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат та оплатити судовий збір. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved