Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 28.02.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 23 вересня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений в усній формі договір купівлі-продажу, маючи намір придбати у позивача зварювальний апарат «Leister Varimat V» серійний номер 0550124 вартість якого складала 125000,00 грн, в якості завдатку передав [PERSON] 60000,00 грн та зобов`язався доплатити решту суми, а саме 65000,00 грн в установлений термін до 25.10.2023, що підтверджується власноруч написаною розпискою від 23.09.2023. Відповідно до розписки [PERSON] зобов`язався повернути решту суми, а саме 65000,00 грн в установлений термін, а саме здійснити переказ даної суми коштів на банківську картку № [NUMBER] дружини позивача [PERSON] . Враховуючи те, що позивач не мав на меті отримати вигоду від надання коштів у борг, в розписці від 23.09.2023 не було визначено жодних відсотків у разі прострочення сплати коштів наданих у борг. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, передбачені розпискою від 23 вересня 2023 року та у обумовлений строк не здійснив повну оплату зварювального апарату «Leister Varimat V» серійний номер 0550124, а саме 65000,00 грн. Враховуючи те, що у розписці про отримання коштів не було вказано відсотків за прострочення сплати боргу, позивач за майже два роки такого прострочення сплати втратив значну частину коштів за рахунок інфляції, у зв`язку з чим позивач хоче скористатися своїм законним правом та стягнути три відсотки річних від простроченої суми боргу та інфляційні збитки. Вимогами позову [PERSON] просить стягнути з відповідача суму заборгованості за розпискою від 25 жовтня 2023 року у розмірі 65000,00 грн, 3% річних з 25 жовтня 2023 року до 21 лютого 2025 року в сумі 2591,10 грн та понесені судові витрати у розмірі 1211,20 грн. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов з доказами до нього не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 247\~ЦПК\~України суд\~розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні\~вимоги, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 28 лютого 2025 року [PERSON] , звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області з позовною заявою про стягнення коштів з [PERSON] 04 березня 2025 року ухвалою Корюківського суду Чернігівської області, визначено підсудність справи Малинському районному суду Житомирської області, відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1165613 від 04.03.2025 на запит суду, щодо надання відомосте про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] . 23 вересня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено в усній формі договір купівлі-продажу зварювального апарату «Leister Varimat V» серійний номер 0550124, вартістю якого за домовленістю сторін визначена 125000,00 грн. Зазначене підтверджується власноруч написаною [PERSON] розпискою від 23 вересня 2023 року, згідно з якою останній засвідчив, що до 25 жовтня 2023 року має повернути [PERSON] суму коштів, еквівалентну 65000Ю00 грн, за проданий йому зварювальний апарат «Leister Varimat V» серійний номер 0550124, вказана сума є остаточною, оскільки раніше ним було сплачено аванс у сумі 60000,00 грн (а.с.6). Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов виконання зобов`язань, передбачених розпискою. [PERSON] . В строк, обумовлений у розписці, [PERSON] грошові кошти не повернув та взятих на себе зобов`язань не виконав, ухиляється від сплати боргу. 29.05.2024 [PERSON] надіслав відповідачу досудову претензію, щодо повернення йому решти заборгованих коштів, однак [PERSON] від виконання взятих на себе зобов`язань і бажання вирішити питання в досудовому порядку проігнорував вчергове (а.с.8-9). Відповідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути в судовому порядку суму трьох процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Періодом прострочення є дата не виконання [PERSON] умов розписки, повернення 65000,00 грн, а саме 25 жовтян 2023 року. Порядок обчислення трьох процентів річних визначено формулою: сума (65000,00 грн х 486 (кількість днів прострочення виконання ) х 3 (розмір відсотків, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України) /100/365 (кількість днів у році). Мотиви та застосовані норми права. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно з ст. 1047 ЦК України боргова розписка є документом, що підтверджує факт укладання договору позики, а також факт передачі грошових коштів певної кількості від кредитора боржнику. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу в усній формі може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, наявність власноручно підписаної розписки відповідача в матеріалах справи підтверджує факт передачі зварювального апарату «Leister Varimat V» серійний номер 0550124, визначеної грошової суми, а також те, що між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних виконання зобов`язання, відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Доказів повернення відповідачем решти заборгованих коштів в строк визначений у розписці до суду не надано, що свідчить про те, що боргові зобов`язання в розмірі 65000,00 грн не виконані. Відповідачем не надано суду доказів того, що договір купівлі-продажу укладений в усній формі, що підтверджується розпискою від 23.09.2023 - є нечинним, його дійсність не спростована. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Уразі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплатити товар та сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами. Свої зобов`язання [PERSON] перед відповідачем [PERSON] згідно розписки від 23 вересня 2023 виконав в повному обсязі, натомість відповідач порушив взяті на себе зобов`язання передбачені розпискою. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про повернення заборгованих коштів що підтверджується розпискою [PERSON] у розмірі 65000,00 грн підлягає задоволенню. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц). Правовий аналіз положень статей 526, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Судом враховано, що відповідач дійсно має заборгованість за невиконання грошового зобов`язання, тому позивач має право вимагати від відповідача сплати інфляційних втрат та 3% річних. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц викладено висновок, що передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні трьох відсотків річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Періодом прострочення є дата не виконання [PERSON] умов розписки, повернення 65000,00 грн, а саме 25 жовтян 2023 року. Порядок обчислення трьох процентів річних визначено формулою: сума (65000,00 грн х 486 (кількість днів прострочення виконання ) х 3 (розмір відсотків, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України) /100/365 (кількість днів у році). Наведений позивачем розрахунок 3% річних є вірним та обґрунтованим. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума 3% річних з 25.10.23 по 21.02.2025 у розмірі 2591,10 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved