Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У липні 2025 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У травні 2025 року нею подано до Решетилівського районного суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Ухвалою Решетилівського районного суду їй було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів з відповідача, у зв`язку з тим, що за переконанням судді між нею з відповідачем наявний спір про право. У період шлюбу відповідач дійсно перераховував кошти на утримання сім`ї. Проте, вона хочу бути впевнена, що і після розірвання шлюбу утримання дитини залишиться на належному рівні, буде стабільним. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивачка не зможе забезпечити самостійно, а батько дитини проходить військову службу, отримує постійний дохід, інших осіб на утриманні не має, а тому зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Посилаючись на вищезазначені обставини, представниця позивачки [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді від 17 липня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 12 серпня 2025 року. У судове засідання учасники процесу не з`явилися. 12 серпня 2025 року до суду надійшло клопотання представниці позивачки про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 29). Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставлення судової повістки в електронний кабінет [PERSON] (а.с. 27). Згідно з положеннями ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є \~день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Тому, з огляду на положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи та\~давши їм\~належну оцінку,\~доходить висновку,\~що позов\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 17 серпня 2013 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Позивачка [PERSON] та спільна дитина сторін [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями витягу з реєстру територіальної громади № 2025/007523395, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5337-618995-2017 (а.с. 5, 6). Також до позову було додано копію ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 липня 2025 року у справі № 546/570/25. Вказаною ухвалою було відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] , оскільки вбачався спір про право. Так, боржником [PERSON] було подано банківські виписки про рух коштів по картці [PERSON] . За період з 27 грудня 2022 року по 15 травня 2025 року на картку [PERSON] та [PERSON] боржником були перераховані кошти на загальну суму 879520,00 грн. Крім того, за період з грудня 2022 року по 25 лютого 2025 року на картку [PERSON] боржником були перераховані кошти в сумі 8872,00 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ч.\~1\~та 2\~ст.\~181\~СК України\~передбачено,\~що способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~189\~СК України\~батьки мають\~право укласти\~договір про\~сплату аліментів\~на дитину,\~у якому\~визначити розмір\~та строки\~виплати.\~Умови договору\~не можуть\~порушувати права\~дитини,\~які встановлені\~цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Відповідачем не було надано суду доказів, що між сторонами були досягнуто згоди щодо добровільного утримання [PERSON] спільної дитини. Крім того, не було надано доказів, що перераховані відповідачем кошти за період 2022-2025 роки на користь позивачки [PERSON] були саме аліментами на утримання неповнолітньої дитини. Окрім того добровільне надання коштів на утримання дитини не є перешкодою для стягнення аліментів у судовому порядку. Отже судом установлено, що спільна дитина сторін [PERSON] на даний момент проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач є людиною молодого віку та працездатним, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі. На спростування даних обставин відповідачем докази не подавалися, а матеріали справи таких доказів не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 191\~СК\~України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідноч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 3028,00 грн. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином судовий збір за подання позовної заяви [PERSON] становить 2422,40 (3028,00 грн х 0,8). Відповідно до п. 3. ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~позивачі - у справах про стягнення аліментів. Тобто, позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору у даній справі. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 2422,40 грн на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved