Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 22 липня 2023 року сторони уклали шлюб, від якого мають малолітнього сина. Проте сімейні відносини фактично припинилися через різні характери і погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони разом не проживають, сім`я існує формально. Позивач не згідний на примирення. Враховуючи, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї неможливе, позивач просив розірвати шлюб і не стягувати судові витрати з відповідача. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову у повному обсязі, в якій також просила залишити їй шлюбне прізвище. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. 22 липня 2023 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Кельменецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 54, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, від 10 липня 2025 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені з червня 2024 року. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а відповідач позов визнає, у зв`язку з чим надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає відповідачу набуте нею у шлюбі прізвище « [PERSON] ». З огляду на клопотання позивача суд не вирішує питання розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved