Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2024 року між ТОВ ''Аванс Кредит'' та [PERSON] укладено кредитний договір №32095-06/2024, а 19.11.2024 року між ТОВ ''Аванс Кредит'' та ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' укладено договір факторингу №191124/2, згідно якого ТОВ ''Аванс Кредит'' передали ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' за плату належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №32095-06/2024 від 26.06.2024 року. [PERSON] не виконує зобов`язань за вказаним договором, припинила повертати кошти у строки передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, позовна заява містить клопотання розглянути справу без її участі, підтримано позовні вимоги, а також не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.3). Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала. Оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явилася в судове засідання без поважних причин і не подала відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що 26.06.2024 року між ТОВ ''Аванс Кредит'' та [PERSON] укладено кредитний договір №32095-06/2024, шляхом підписання документів електронними підписами, відповідно якого ТОВ ''Аванс Кредит'' надали [PERSON] кредит у сумі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,5% в день в межах строку кредиту, строком на 120 днів, зі сплатою штрафу в розмірі 50% від суми, одержаної клієнтом за цим договором у випадку прострочення терміну сплати чергового платежу, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені договором. Крім того, шляхом підписання документів електронним підписом, [PERSON] підписала додаток №1 до договору та паспорт споживчого кредиту (а.с.6-10). Листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 30.01.2025 року повідомлено, що на підставі укладеного договору про організацію переказів грошових коштів №ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 року ТОВ "Універсальні платіжні рішення" 26.06.2024 року здійснено переказ грошових коштів на картку № [NUMBER] в сумі 10000 грн., номер транзакції 436461199, призначення платежу: зарахування 10000 грн на картку № [NUMBER] (а.с.11). Розрахунок заборгованості, проведений ТОВ ''Аванс Кредит'' станом на 19.11.2024 року свідчить, що утворилася заборгованість на загальну суму 33000 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 10000 грн., за відсотками - 18000 грн., за штрафами - 5000 грн. (а.с.17-18). 19.11.2024 року між ТОВ ''Аванс Кредит'' та ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' укладено договір факторингу №191124/2, згідно якого ТОВ ''Аванс Кредит'' передали ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' за плату належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №32095-06/2024 від 26.06.2024 року (а.с.12-16). Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, проте лише частково, оскільки згідно положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від сплати штрафу за прострочення виконання забов`язання, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: на загальну суму 28000 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 10000 грн., за відсотками - 18000 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що документально підтверджені судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідатиме вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial