Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: 04 червня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частити усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилася [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2024 шлюб між ними розірвано. Дитина залишилась з нею на проживанні та перебуває на її повному утриманні. На даний час вона не має змоги самостійно утримувати дитину, а відповідач добровільно не надає їй допомогу, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Останній є працездатною особою та має можливість надавати допомогу. Позивачка в\~судове засідання\~не з`явилася,\~як безпосередньо\~в позовній\~заяві,\~так і\~в окремому\~клопотанні просила\~проводити розгляд\~справи без\~її участі.\~Позовні вимоги\~підтримала в\~повному обсязі.\~ Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 13), одне з яких повернулося на адресу суду з відміткою "адресат відмовився" (а.с. 23-24), інше - "одержувач відсутній за вказаною адресою", що в силу вимог ч. 9 ст. 130 ЦПК України вважається належним повідомленням. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 05.06.2025, суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ухвалою суду від 06.08.2025, суд постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установлено з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2024, на що вказує витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00051451016 від 27.05.2025 (а.с. 7). У батьків [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.06.2021 (а.с. 6). Між сторонами виник спір щодо стягнення аліментів на малолітню доньку, яка проживає разом з матір`ю. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: враховуючи позицію позивачки, дослідивши письмові докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що їхня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, участь в утриманні дитини не приймає, тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, відсутність інших документально підтверджених утриманців у відповідача, тому вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: беручи до уваги, що, згідно із положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір у розмірі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 141 ЦПК України, та

Outcome: approved