Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розділити особовий рахунок квартири [ADDRESS] по оплаті на утримання будинку та прибудинкової території на два окремих особових рахунка відповідно до частки на квартиру за [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що з 2002 року по 2013 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Під час шлюбу ними було придбано житло трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду від 23.04.2015 визначено порядок користування вказаною квартирою. Крім того, рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02.06.2015 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку спірної квартири. Однак, з вересня 2013 року позивачка не має можливості потрапити до власної квартири і фактично в ній не проживає. Тому позивачка, як співвласник квартири, розділила рахунок по наданню послуг з теплопостачання в ТОВ ШП «Харківенергоремонт». З метою поділу особового рахунку за надання послуг на утримання будинку та прибудинкової території позивачка неодноразово зверталась до голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МАРАТСЬКЕ-47», але позивачці було відмовлено. Вирішити питання щодо розподілу особового рахунку в позасудовому порядку позивачка не має можливості, оскільки з відповідачем вона не спілкується. Тому була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Глух М.В. надав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяви та клопотання від відповідача до суду не надійшли. Відзив на позовну заяву до суду не надав. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку: У судовому засіданні встановлено, що позивач є співвласником 1/2 частки\~ квартири [ADDRESS] . (а.с.8, 16-18) Відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.10) Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 11.02.2014 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.5) Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області\~ від 23 квітня 2015 року визначено порядок користування квартирою [ADDRESS] та виділено позивачці в користування житлову кімнату площею 11,6 кв.м. з лоджією, відповідачу в користування житлову кімнату площею 16.7 кв.м. з балконом, житлову кімнату площею 9,7 кв.м., коридор, ванну кімнату, туалет кухню, вбудовану шафу залишено у спільному користуванні. (а.с.14-15) Відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2014 року позивачку та її доньку було вселено до спірної квартири, (а.с.12-13).\~ Однак, як вказує позивачка, відразу після вселення [PERSON] змінив замки у вхідних дверях, у зв`язку з чим позивачка звернулась до правоохоронних органів із заявою про невиконання рішення суду, але після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.382 ч.І КК України, розслідування не просунулось, і вона перестала робити спроби вселення в квартиру. Таким чином, з вересня 2013 року [PERSON] до квартири потрапити не може і у ній не проживає. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] - квартира має загальну площу 66,5 кв.м., яка складається з житлової площі, яка становить 38 кв.м. - перша кімната 16.7 кв.м., друга кімната 9,7 кв.м. третя кімната 11.6 кв.м., а також кухні 7,8 кв.м., ванної кімнати та санвузлу 4,2 кв.м., коридору - 12,5 кв.м. вбудованої шафи - 1,4 кв.м. Також квартира обладнана балконом 1,6 кв.м., і лоджією 1 кв.м. (а.с.19,20) Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом частин першої-третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пунктами 10, 13 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартир в разі, якщо між ними відсутня згода щодо сплати. Визначення права спільної власності надане у ст.355 Цивільного кодексу України: майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.І ст.369 ЦК України). Згідно з ч.2 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків\~ власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням (п.10 Правил). Пунктом 10 Правил також встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). У постанові від 20.01.2020 (справа №711/8946/18) Верховний Суд у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що оскільки між сторонами ні у добровільному порядку на підставі укладеного договору, ні у судовому порядку не визначений порядок користування належної їм квартири, відсутні підстави для розподілу оплати за надані житлово-комунальні послуги відповідно до фактично займаної сторонами площі квартири, або фактично спожиті житлово-комунальні послуги, а тому відповідно й відсутні підстави для відкриття окремого особового рахунку на ім`я одного зі співвласників. Отже, умовою розподілу особового рахунку квартири, виділ частки в натурі з якої не можливий, є встановлення у добровільному чи судовому порядку певного порядку користування належною співвласникам квартирою. Враховуючи, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області\~ від 23 квітня 2015 року визначено певний порядок користування квартирою [ADDRESS] , а вимога про розподіл особового рахунку не впливає на житлові умови співвласників, не створює підстав для постановки їх на облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов та сприятиме впорядкуванню питання оплати комунальних послуг співвласниками відповідно до законодавства, суд доходить висновку, що розподіл особового рахунку у відповідності до встановленого порядку користування є можливим та доцільним.

Outcome: approved