Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

У квітні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», банк, позивач, кредитор) звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач, боржник), про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02.03.2018 в розмірі 40975,64 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 02.03.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту до 100000,00 грн на поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] . Позивач виконав умови договору, відповідачкою належним чином не виконувалися умови Кредитного договору від 02.03.2018, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 03.12.2024 становить 40975,64 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 40975,64 грн, що є предметом позовних вимог. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.04.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Ухвалою суду від 18.04.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки ( [ADDRESS] ) засобом поштового зв`язку направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачкою відзив не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. 02.03.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , яка в подальшому змінила своє прізвище на [PERSON] , а з [PERSON] на [PERSON] , (копії підтверджуючих документів про зміну прізвища наявні в матеріалах справи), було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якої банк надав відповідачу кредит у розмірі до 100000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається і не спростовано відповідачкою [PERSON] що вона, з метою отримання банківських послуг, 02.03.2018 звернулась до Банку і повідомила Банк про свою згоду з Умовами та правилами, які надає Банк за договором про надання банківських послуг за допомогою спеціального платіжного засобу платіжної картки monobank та встановивши мобільний додаток monobank отримала розрахункову карту [NUMBER] . Так, в Анкеті-заяві від 02.03.2018, підписаною відповідачкою, зокрема зазначено в пункті 4, що вона засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку для засвідчення її дій згідно з Договором. І вона визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Відповідачка ознайомилась і з Додатком до умов кредитування Банком, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, а саме про: тип картки, її вартість і валюту картрахунку monobank; пільговий період і пільгову процентну ставку; розмір щомісячного платежу за карткою monobank; відсоткові ставки і порядок нарахування відсотків; санкції; комісії. Додаток також містить паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», основні умови кредитування; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; додаткову інформацію про пеню і штрафи; таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 404/502/18 провадження № 61-8449св19 від 23.03.2020 року, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Умови кредитного договору, які розміщені на сайті кредитодавця, стосовно того, що договір та всі додаткові угоди до нього, підписані електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін. Також відповідно до Анкети-заяви підписанням договору підтвердила, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку і на підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Тому суд приходить до висновку, що таким чином [PERSON] висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Мonobank» шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису, тобто уклала електронний договір. Укладений між Банком та [PERSON] договір про надання кредиту в електронній формі спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank, відповідає положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і Закону України «Про електронну комерцію». Договір про надання кредиту в електронній формі, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank, укладений від 02.03.2018 між [PERSON] та Банком, у встановленому законом порядку, недійсним не визнаний. Згідно наданого суду розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 03.12.2024 складає 40975,64 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 40975,64 грн. Розмір заборгованості, визначений Банком, а також про обізнаність щодо умов кредитування, відповідачка [PERSON] у встановленому законом порядку, не спростувала, що є процесуальним обов`язком боржника (постанова Верховного Суду від 14.07.2020 року по справі № 367/4970/13-ц, провадження №61-19992св18). На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит в розмірі 100000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Отже зважаючи на те, що позичальник [PERSON] належним чином не виконала грошові зобов`язання за кредитним договором від 02.03.2018 у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, порушені права позивача АТ «Універсал Банк» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу за кредитом в сумі 40975,64 грн. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved