Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

В травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ідентифікаційний код юридичної особи 42640371, місцезнаходження: вулиця Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) заборгованості за договором № 90192 від 23.11.2021 в розмірі 19571,69 грн; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ідентифікаційний код юридичної особи 42640371, місцезнаходження: вулиця Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ідентифікаційний код юридичної особи 42640371, місцезнаходження: вулиця Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» зазначило, що 23.11.2021 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 90192. Згідно умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі\~\~ 16250,00 грн в наступному порядку: у розмірі 13000,00 грн на рахунок/картку позичальника № [NUMBER] , у розмірі 3250,00 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 20% від суми кредиту, що складає: 3250,00 грн, строк кредитування 252 днів, проценти нараховуються за ставкою 234,0% річних. Товариство виконало умови договору та перерахувало відповідачу кошти в сумі 13000,00 грн на його банківську картку/рахунок. 28.01.2025 ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» уклали Договір факторингу № 28012025. Згідно вказаного договору факторингу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 90192 від 23.11.2021. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 19571,69 грн та судові витрати у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В травні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. 12.06.2025 з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла інформація про те, що відповідач зареєстрованою не значиться. Проте, з копії паспорта відповідачки, який було долучено позивачем до матеріалів справи, вбачається, що останнім зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с. 97-99). Ухвалою судді від 18.06.2025 було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/6917/25; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 14.07.2025 на 10:30 год. 14.07.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 14.08.2025 на 09:00. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.11.2021 між ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 90192, який було підписано особистим підписом позичальника. Згідно п. 2.2.2 Договору позичальнику надано кредит у розмірі 16250,00 грн в наступному порядку: у розмірі 13000,00 грн на рахунок/картку позичальника № [NUMBER] , у розмірі 3250,00 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Тип кредиту кредит. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 234,00% річних (п. 2.3 договору). Комісія за надання кредиту складає 3250,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 20,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту (п. 2.5 договору). Строк кредитування складає 252 дні (п. 2.6 договору). Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні (п. 2.6.1 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за першим траншем складає 2104,30% (п. 2.8.1 Договору) (а.с. 34-37, 54). Матеріали справи також містять договір про споживчий кредит (публічну частину) в редакції від 05.11.2021, який разом із індивідуальною частиною договору складають договір про споживчий кредит (а.с. 87-96). Відповідно до заяви на видачу кредиту № 100332288 від 23.11.2021 [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» з проханням встановити йому ліміт кредитної лінії в сумі 71800,00 грн та видати перший кредиту в розмірі 16250,00,00 грн\~ (а.с. 61-62). Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який особисто підписаний відповідачем, та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 57-60). До вказаного Договору позивачем додано Правила надання коштів у кредит ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» (в редакції від 05.11.2021), в якому визначено перелік та опис видів фінансових послуг, порядок надання кредитодавцем фінансових послуг, строки та порядок зберігання інформації про надання фінансових послуг, а також регулюють інші питання, вказані в цих Правилах\~ (а.с. 63-86). Факт отримання та користування кредитними коштами відповідачем, підтверджується карткою обліку виконання договору № 90192, відповідно до якої [PERSON] 23.11.2021 було надано кредит в розмірі 16250,00 грн. Також вбачається, що відповідач періодично здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості за договором. Станом на 02.08.2022 заборгованість за договором склала 19571,69 грн, з яких: 14448,52 грн -\~ сума заборгованості по тілу кредиту, 4923,17 грн -\~ сума прострочених платежів по процентах, 200,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 127-130). Крім того, факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 13000,00 грн підтверджується платіжним дорученням № CRD_357296 від 23.11.2021, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 13000,00 грн згідно кредитного договору № 90192 від 23.11.2021 (а.с. 101). 28.01.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу № 28012025, відповідно до якого ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» передає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 9-26, 28-31). Відповідно до Додатку № 1 До договору факторингу № 28012025 Реєстру боржників від 28.01.2025 та акту приймання передачі реєстру боржників від 28.01.2025, до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19571,69 грн, з яких: 14448,52 грн -\~ сума заборгованості по тілу кредиту, 4923,17 грн -\~ сума прострочених платежів по процентах, 200,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 32-33, 38-40). Відповідно до платіжної інструкції № 0491640000 від 28.01.2025 ТОВ «Факторинг партнерс» на користь ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» здійснила плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 в сумі 2047654,81 грн (а.с. 27). Згідно з наданим ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунком, заборгованість відповідача становить 19571,69 грн, з яких: 14448,52 грн прострочене тіло кредиту, 4923,17 грн прострочені відсотки, 200,00 прострочена комісія (а.с. 131). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Частиною 3 ст. 10, ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд робить висновок, що 23.11.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит № 90192.\~ [PERSON] \~ будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. [PERSON] \~\~ отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам Договору про споживчий кредит та строку його дії, з урахуванням пролонгації кредитного договору. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, підтверджуються матеріалами справи, а саме: Договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 (а.с. 49-51), прайс-листом АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 52-53), заявкою на надання юридичної допомоги № 916 від 01.03.2025 (а.с. 55), витягом з Акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 (а.с. 56). Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Разом з тим, суд звертає увагу, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам за відповідним клопотанням іншої сторони. Суд зазначає, що від відповідача не надходило відповідних клопотань або заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, або інших заперечень. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи наведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved