Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

21.03.2025 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2048 нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] , 10 липня 1997 року, та посвідчений Одеською товарною біржею, визнати дійсним договір № 2274 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: незакінченого будівництвом житлового будинку з виконанням будівельних робіт на 10 %, розташований за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] , 09 вересня 1997 року, та посвідчений Одеською товарною біржею, визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та незакінчений будівництвом житловий будинок з виконанням будівельних робіт на 10 %, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що листом приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. № 96/02-14 від 13 березня 2025 року, приватний нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме у зв`язку з тим, що договори купівлі-продажу були посвідчені Одеською товарною біржою замість їх нотаріального посвідчення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 2048 купівлі-продажу нерухомого майна укладеного 10.07.1997 між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею. Укладений між сторонами договір зареєстровано Одеською товарною біржею 10.07.1997 року за № 2048. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений спадкодавцем, про що свідчить п.п.5 договору. Протягом всього часу з моменту укладення договору спадкодавець відкрито володів та користувався придбаним житлом, при цьому договір нотаріально не був посвідчений. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7, 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис. Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею». Згідно ст. ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст. 657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним. Отже, реєстрація за [PERSON] права власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] здійснена відповідно до діючого на той час законодавства. Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданого Ізмаїльським\~міськрайонним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції в\~Одеській області\~15.06.2018,\~ [PERSON] померла\~ [INFO] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80452480 від 14.06.2018 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після [PERSON] являються: - чоловік, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого РАЦС м. Алма-Ати 21 липня 1970 року, - син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого РАЦС м. Алма-Ати 12 травня 1971 року. Згідно довідки № 178/20-05 виданої 23.07.2024 Матроським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, [PERSON] на час своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а спільно з нею на час смерті проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які таким чином прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14.06.2022, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з незакінченого будівництвом житлового будинку з виконанням будівельних робіт на 10 %, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 2274 купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.1997, укладений між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] , 09 вересня 1997 року, та посвідчений Одеською товарною біржею та частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті матері, [PERSON] , однак не оформив. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80452521 від 13.03.2025 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після [PERSON] являється: - батько, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого РАЦС м. Алма-Ати 12 травня 1971 року. Згідно довідки № 177/20-05 виданої 18.03.2025 Матроським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, на час своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а спільно з ним на час смерті проживав та був зареєстрований батько [PERSON] який таким чином прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.03.2024, [PERSON] помер у березні 2024 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з незакінченого будівництвом житлового будинку з виконанням будівельних робіт на 10 %, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 2274 купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.1997, посвідченого Одеською товарною біржею, який він прийняв після смерті сина [PERSON] , однак не оформив та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , частину якого він прийняв після смерті дружини, [PERSON] , а іншу частину після смерті сина [PERSON] , однак не оформив. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78427199 від 19.09.2024 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після [PERSON] являється: -\~син,\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] , виданого Черепківцькою сільською радою Глибоцького району 22 червня 1975 року. Згідно довідки № 175/20-05, виданої 18.03.2025 Матроським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, на час своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а спільно з ним на час смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. У передбачений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] і таким чином прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. від № 96/02-14 від 13 березня 2025 року, приватний нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме у зв`язку з тим, що договори купівлі-продажу були посвідчені Одеською товарною біржою замість їх нотаріального посвідчення. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved