Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав останньої, спрямованих на забезпечення її безпеки, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати за місцем реєстрації її проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця реєстрації її проживання за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що вона зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є її донькою. Остання впродовж тривалого часу, систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, що проявляється і вчиненні сварок за місцем її постійного проживання під час яких [PERSON] принижує її, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, погрозах застосування фізичного насильства. Донька неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Також остання була притягнута до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України. Незважаючи на притягнення до відповідальності за такі дії [PERSON] свою поведінку не змінила та продовжує вчиняти стосовно неї домашнє насильство. Зазначила, що через такі дії кривдниці вона постійно перебуває у страху та побоюється застосування щодо себе фізичного та психологічного насильства. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Просила розглянути справу за її відсутності, про що зазначила у самій заяві. [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одними із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою, заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (частина друга\~статті 26 вказаного Закону). Пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до частини четвертої\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. При цьому суд зазначає, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. За змістом частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.04.2025 року [PERSON] було визнано визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого\~ст.126-1КК України\~та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.ст.\~71,72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року, заміненого ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.04.2024 року покаранням у виді 120 годин пробаційного нагляду та на підставі\~ст. 71 КК України\~за сукупністю вироків, до якого частково приєднано невідбуту частину покарання, визначену вироком Хмельницького міськрайонного суду від 01.03.2024 та остаточно призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці, остаточно призначити [PERSON] покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість)місяців . Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21.07.2024 року вказаний вирок в частині призначеного [PERSON] остаточного покарання за сукупністю вироків змінено: виключено застосування вимог ст.ст.\~71,72 КК України\~та призначення [PERSON] остаточного покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2024 року, заміненого ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2024 року. Вважати [PERSON] засудженою за\~статтею 126-1 КК України\~до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без змін. Вказаним вироком суду [PERSON] була визнана винуватою у тому, що вона перебуває на обліку осіб в категорії «Кривдник» (особа, яка вчинила домашнє насильство) у Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення вимог\~ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог\~Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017, умисно, систематично вчиняла психологічне насильство відносно своєї матері [PERSON] , [INFO] , з якою спільно проживає за адресою: [ADDRESS] , яке полягало у систематичних словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, штовханині, шарпанні за одяг що призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи за таких установлених судом обставин. Так, 16 січня 2024 року близько 15 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 та ч. 2\~ст. 173-2 КУпАП, повторно вчинила відносно своєї матері [PERSON] , домашнє насильство, а саме: висловлювалася до неї нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за що. постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2024 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 173-2 КУпАП. Також, 15.02.2024 року о 20 год. 39 хв. [PERSON] , перебуваючи за адресою свого проживання: [ADDRESS] повторно протягом року вчинила відносно своєї матері [PERSON] , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного, що полягали у вираженні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2КУпАП. Окрім цього, 06.03.2024 о 16:15 [PERSON] , перебуваючи за адресою проживання: [ADDRESS] вчинила повторно відносно своєї матері [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювалася нецензурною лайкою в сторону останньої, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 173-2 КУпАП. Також, 17 травня 2024 року, приблизно 14 год. 15 хв., [PERSON] , перебуваючи за адресою [ADDRESS] вчинила відносно матері [PERSON] та сестри домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілих, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 173-2 КУпАП. Разом із цим, 07 червня 2024 року, близько 20 год. 20 хв., [PERSON] , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання: [ADDRESS] , вчинила фізичне та психологічне насильство відносно своєї матері [PERSON] , а саме висловлювалася в її сторону нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, шарпала за одяг та нанесла удар долонею по щоці, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2024 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 173-2 КУпАП. Крім цього, [PERSON] , повторно протягом року вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП, а саме 01 жовтня 2024 року о 16 год. 30 хв. вчинила відносно матері [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2024 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 173-2 КУпАП. Також, 07 грудня 2024 року, приблизно 16 год. 00 хв., [PERSON] , перебуваючи за адресою : [ADDRESS] вчинила відносно матері [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 173-2 КУпАП. 11.01.2025 року, близько 08 год. 40 хв., [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій [PERSON] , вчинила домашнє насильство психологічного насильства, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою та шарпанні за одяг, яке в подальшому призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя. Також, з матеріалів справи встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.07.2025 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 1190,00 гривень штрафу. Вказаною постановою суду [PERSON] була визнана винуватою у тому, що вона 20 липня 2025 року о 14 год. 15 хв., перебуваючи в квартирі [ADDRESS] , будучи підданою адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинила домашнє насильство відносно своєї матері [PERSON] , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у погрозах фізичною розправою, висловлюванні нецензурною лайкою, образах, приниженні, внаслідок чого була завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю. Крім того, [PERSON] 26 липня 2025 року о 06 год. 20 хв., перебуваючи в квартирі [ADDRESS] , будучи підданою адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинила домашнє насильство відносно своєї матері [PERSON] , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у погрозах фізичною розправою, висловлюванні нецензурною лайкою,образах, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю. Досліджені матеріали, на переконання суду, доводять факт систематичного вчинення [PERSON] стосовно [PERSON] домашнього насильства. Вказане домашнє насильство остання вчиняє за місцем проживання заявниці. При цьому суд зазначає, що таке домашнє насильство по відношенню до своєї матері [PERSON] вчиняла неодноразово, за що притягувалася до відповідної адміністративної та кримінальної відповідальності. При цьому будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України (за вчинення домашнього насильство щодо [PERSON] ) [PERSON] продовжила вчиняти таке насильство щодо матері, за що постановою суду від 31.07.2025 року була притягнута до адміністративної відповідальності. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved