Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

30 червня 2025 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява [PERSON] , який діє через свого представника [PERSON] , до [PERSON] , в якій просить звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які були стягнуті на підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року у справі № 486/781/24, визнати судовий наказ Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року у справі № 486/781/24, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] таким, що не підлягає виконанню та зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , 1/4 частини від його заробітку (доходу). Свою позицію позивач мотивує тим, що між ним та [PERSON] 18 вересня 2010 року був зареєстрований шлюб. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року даний шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 02 травня 2024 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Однак, починаючи з липня 2024 року син проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні. Враховуючи зазначений факт позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 05 лютого 2025 року стягнуто з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Беручи до уваги факт проживання сина з ним, а також факт наявності рішення Виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради від 23 січня 2025 року про доцільність визначення місця проживання сина разом з ним, нарахування та стягнення аліментів на утримання сина на користь [PERSON] є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону, а отже, вважає, що судовий наказ є таким, що не підлягає виконанню, а аліменти, які будуть стягуватись на утримання малолітньої дочки [PERSON] підлягають зменшенню до розміру 1/4 частини від його заробітку (доходу). Зазначив, що його щомісячний заробіток за 2025 рік в середньому складає 110800,00 грн та відповідно 1/4 від цього доходу буде дорівнювати 27700,00 грн., а тому, беручи до уваги рівність батьків, щодо утримання дітей, вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) будуть достатніми для збалансованого харчування дочки, задоволення її поточних особистих потреб, гармонійного та духовного розвитку. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно і належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 18 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року /а.с. 12, 17-18/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження /а.с. 13, 14/. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 травня 2024 року і до повноліття дітей /а.с. 15/. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади неповнолітній [PERSON] зареєстрований за місцем реєстрації батька [PERSON] в квартирі [ADDRESS] /а.с. 19, 20/. Також в копії акту обстеження умов проживання складеного завідувачем сектору опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та головним спеціалістом юрисконсультом служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради зазначено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком. Для виховання та розвитку сина облаштована окрема кімната з необхідними меблями та комп`ютером, в наявності одяг та шкільне приладдя. В результаті бесіди, зі слів [PERSON] встановлено, що син виявив бажання проживати з ним /а.с. 23/. Рішенням виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради № 46 від 23 січня 2025 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з його батьком - [PERSON] /а.с. 24/. Відповідно до акту та довідки голови ОСББ «Соборності, 10» від 25 вересня 2024 року, зі слів сусідів [PERSON] з 17 липня 2024 року в квартирі [ADDRESS] не проживає /а.с. 21, 22/. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 лютого 2025 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2025 року і до повноліття дитини /а.с. 25/. Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати №1740 від 03 червня 2025 року, наданого філією «ВП ПАЕС» АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2025 року відповідачу нарахована заробітна плата, інші доходи за січень - 107235,60 грн, за лютий - 82711,54 грн, за березень - 163757,57 грн, за квітень - 104004,30 грн та за травень 98832,84 грн /а.с. 27/. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Також, відповідно до положень ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року, такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що з позивача стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак на даний час він проживає з батьком, а тому наявні підстави для припинення стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Отже, в зв`язку з тим, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом виданим 02 травня 2024 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області суд ввадає, що необхідно припинити, такий виконавчий документ в цій частині не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд приходить до наступного. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що у житті позивача з моменту винесення судового наказу від 02 травня 2024 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки, відбулися зміни, а саме, син [PERSON] почав проживати з ним. Отже беручи до уваги вищенаведене, ту обставину, що на даний час за вказаним судовим наказом аліменти будуть стягуватись на одну дитину, а також рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що можливо зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом виданим 02 травня 2024 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області на утримання неповнолітньої дочки до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача. Суд вважає, що з урахуванням розміру доходу відповідача зазначений розмір аліментів здатен забезпечити дитину усім необхідним для її повноцінного розвитку. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 СК України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням двох позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 3633,60 грн /а.с. 31/, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved