Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

ПП «ШЕРИФ-ВІННИЦЯ» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 жовтня 2015 року між сторонами у справі укладено Договір № 1162/КВ про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Відповідно до умов договору Виконавець надавав обраний замовником перелік послуг визначених п.1.2., а саме охорона об`єкта здійснюється шляхом спостереження за станом технічних засобів охорони-сигналізації (надалі - ТЗО) на об`єкті та негайного виїзду групи мобільного реагування при їх спрацюванні з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання засобів сигналізації, а при необхідності - затримання осіб, які протиправно проникли на Об`єкт для наступної передачі їх правоохоронним органам.» Пунктом 1.1. договору визначено, що послуги надавалися за адресою: [ADDRESS] . Вартість обраних Замовником послуг, згідно пункту 7.1. Договору, складає 250,00 грн. без ПДВ за один місяць їх надання. З моменту підписання договору відповідачем періодично допускалося прострочення по оплаті за надання послуг, проте з липня місяця 2023 року та до травня 2025 року (включно) відповідачем не погашено існуючу заборгованість перед надавачем послуг. У зв"язку з тривалим невиконанням відповідачем зобов"язань по сплаті вартості послуг, сума заборгованості відповідача за договором складає 5 613,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року між ПП "Шериф-охорона" та [PERSON] укладено Договір № 1162/КВ про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. 11 жовтня 2022 року на підставі рішення ПП «Шериф-Охорона» № 11/10/22, завіреного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 3631, було затверджено нове повне найменування Заявника: «Приватне Підприємство «Шериф-Охорона». Відповідно відбулася заміна в найменуванні юридичної особи з Приватного Підприємства «Шериф-Охорона» на Приватне Підприємство «Шериф-Вінниця». Відповідно до умов договору Виконавець надавав обраний замовником перелік послуг визначених п.1.2., а саме - охорона об`єкта здійснюється шляхом спостереження за станом технічних засобів охорони-сигналізації (надалі - ТЗО) на об`єкті та негайного виїзду групи мобільного реагування при їх спрацюванні з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання засобів сигналізації, а при необхідності - затримання осіб, які протиправно проникли на Об`єкт для наступної передачі їх правоохоронним органам.» Пунктом 1.1. договору визначено, що послуги надавалися за адресою: [ADDRESS] . Вартість обраних замовником послуг, згідно пункту 7.1. договору, складає 250,00 грн. без ПДВ за один місяць їх надання. Згідно положень п.7.2. Договору, оплата за цим договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`ятнадцяти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Крім того, п.п.8.1.- 8.2. договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом календарного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовжений на той же термін, без обмежень кількості разів продовження дії Договору. Звертаючись у суд з даним позовом, ПП "Шериф-Вінниця" зазначає, що з моменту підписання договору відповідачем періодично допускалося прострочення по оплаті за надання послуг, проте з липня місяця 2023 року та до травня 2025 року (включно) відповідачем не погашено існуючу заборгованість перед надавачем послуг. У зв"язку з тривалим невиконанням відповідачем зобов"язань по сплаті вартості послуг, сума заборгованості відповідача за договором складає 5 613,00 грн. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. «Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості» (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Приписами ст. 978 ЦК України встановлено, що за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а стороною відповідача вони не були спростовані. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача. З викладеного,

Outcome: approved