Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (А-БАНК) звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.06.202 року, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101717304819287, щодо надання їй кредиту в розмірі 75000,00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 01.06.2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 72,00 щорічно. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно умов кредитного договору. Проте відповідачка взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 09.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 127364,69 грн., яка складається з 75000,00 загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 48198,82 грн. загального залишку заборгованості за процентами та 4165,87 грн. загального залишку заборгованості за пенею. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] зазначену суму заборгованості, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачці її право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачці [PERSON] за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі. На адресу суду повернувся конверт з надісланими документами із відміткою про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями ч.ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідачка [PERSON] вважається належним чином повідомленою про розгляд справи судом. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Із матеріалів справи встановлено, що 13.03.2023 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, становлять Договір про надання банківських послуг. Проставленням власноручного або цифрового власноручного (на екрані телефону) підпису під цією анкетою-заявою [PERSON] підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу; засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 0240293f0c0349175ad4651314efdb3ebfe3b316586dae6076c9fa30edb1cf1f28, що буде використовуватись для вчинення правочинів та платіжних операцій. 02.06.2024 року, будучи клієнтом АТ "АКЦЕНТ-БАНК", [PERSON] підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101717304819287, згідно якої просила надати а АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредит за послугою «Швидка готівка» на наступних умовах: вид кредиту послуга «Швидка готівка»; тип кредиту кредит строковий; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 75000,00 грн.; строк кредиту 60 місяців з 02.06.2024 року по 01.06.2029 року включно; процентна ставка (фіксована) 75 % на рік; розмір щомісячного платежу 4878,04 грн.; загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій (загальна вартість кредиту) 292684,23 грн; погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] . Пунктом 12 заяви про надання послуги «Швидка готівка» передбачено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. Згідно п.15 договору клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня отримання кредиту відмовитись від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання клієнтом грошових коштів. Підписавши заяву про надання послуг «Швидка готівка» [PERSON] підтвердила та погодилась, що до укладення цієї угоди ознайомилась з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua/terms, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Заява про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101717304819287 від 02.06.2024 року підписана відповідачкою накладенням електронного підпису за допомогою відкритого ключа, який є аналогічним тому, що міститься в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а саме:\~0240293f0c0349175ad4651314efdb3ebfe3b316586dae6076c9fa30edb1cf1f28. Із таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, яка також підписана відповідачкою накладенням електронного підпису за допомогою відкритого ключа, який є аналогічним тому, що міститься в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а саме: 0240293f0c0349175ad4651314efdb3ebfe3b316586dae6076c9fa30edb1cf1f28, судом встановлено що датою видачі позивачем відповідачці кредиту в розмірі 75000,00 грн є 02.06.2024; кількість платежів: 60; останній платіж: 01.06.2029; проценти за користування кредитом: 217684,23 грн.; чиста сума кредиту: 292684,23 грн. Відповідачкою також було підписано паспорт споживчого кредиту, який містить: інформацію та контактні дані кредитодавця; інформацію та контактні дані кредитного посередника (за наявності); основні умови кредитування, з урахуванням побажань споживача, зокрема: тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію по кредиту; інші обставин. Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 75000,00 грн підтверджується меморіальним ордером №TR.36609167.26794.65455 від 02.06.2024 року. Отже, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, що підтверджується випискою про рух коштів по кредиту №АВН0СТ155101717304819287 за період 02.06.2024-08.04.2025 року. В зв`язку з цим станом на 09.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 127364,69 грн., що складається із 75000,00 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 48198,82 грн. загального залишку заборгованості за процентами та 4165,87 заборгованості за пенею, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 1, ч. 2\~ст. 207 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1 ст.638 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно частини першої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивач просить\~суд стягнути з відповідачки пеню за порушення зобов`язань із погашення заборгованості в сумі 4165,87 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Однак, відповідно до\~ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24 грудня 2023 року, було внесено зміни до\~Закону України "Про споживче кредитування". Зокрема,\~Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування"\~були викладені в новій редакції. Пункт 6\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування"\~(в редакції, що діяла до 24.12.2023) передбачав звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період дії воєнного стану. Проте, з набранням чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", цей пункт було змінено. Нова редакція пункту 6\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування"\~(діюча з 24.12.2023) встановлює, що споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань лише за договорами про споживчий кредит, укладеними до тридцятого дня включно з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Датою набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг"\~є 24 грудня 2023 року. Відповідно, 30-й день включно з дня набрання чинності цим Законом припадає на 23 січня 2024 року (24.12.2023 + 30 днів). Кредитний договір №АВН0СТ155101717304819287 між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено 02 червня 2024 року, тобто пізніше 30-го дня з дня набрання чинності\~ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", тож\~до відповідачки [PERSON] не застосовуються положення пункту 6\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування"\~щодо звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит. При цьому, варто зазначити, що положення пункту 18\~Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України\~мають загальний характер та стосуються всіх категорій грошових зобов`язань, незалежно від їх природи. Водночас, у даній справі йдеться саме про правовідносини, що виникли з договору про споживчий кредит, тобто такі правовідносини підпадають під спеціальне правове регулювання, яке міститься у\~Законі України «Про споживче кредитування». Відповідно до загальновизнаного принципу lex specialis derogat legi generali (спеціальний закон скасовує дію загального), у випадку конкуренції між загальною нормою\~ЦК України\~та спеціальними положеннями галузевого закону перевага надається саме спеціальній нормі.\~Закон «Про споживче кредитування»\~у чинній редакції містить чітке застереження щодо строків дії звільнення споживача від відповідальності, а саме, що такі пільги застосовуються виключно до договорів, укладених до 23 січня 2024 року включно. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги, що відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору в частині своєчасного погашення кредиту та сплати процентів, кредитні кошти у добровільному порядку не повернуті, позивач має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитними договорами. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, те, що відповідачкою не надано відзиву на позов та не спростовано розмір використаних кредитних коштів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved