Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зіркове містечко» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та послуги по утриманню багатоквартирного будинку та прибудинкової території будинку до кв. [ADDRESS] , що були надані за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 у розмірі 50569,65 гривень, та понесених судових витрат. Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що ОСББ «Зіркове містечко» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та управителем вказаного багатоквартирного будинку. Враховуючи, що ОСББ «Зіркове містечко» самостійно здійснює функції управителя, з метою забезпечення мешканців багатоквартирного будинку необхідними комунальними послугами та належного утримання та використання майна співвласників багатоквартирного будинку, між ОСББ «Зіркове містечко» та постачальниками житлово-комунальних послуг були укладені договори про постачання комунальних послуг. Відповідач [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] на підставі акту прийому-передачі приміщення від 03.03.2011, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Жилбуд-Інвест-К». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює оплату за надані йому житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, унаслідок чого станом на 31.10.2024 у нього утворилась заборгованість перед ОСББ «Зіркове містечко» у розмірі 50569,65 гривень. Оскільки відповідач своєчасно не сплачує отримані житлово-комунальні послуги, у позивача виникло право на стягнення з відповідача суми боргу за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 31.10.2024 у розмірі 50569,65 гривень. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 31.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 13.02.2025. У судове засідання 13.02.2025 сторони не з`явилися, повідомлялися про дату, час, місце розгляду справи судом. 13.02.2025 представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, клопотання та заяви не подавав. Розгляд справи відкладено на 16.04.2025. У судове засідання 16.04.2025 сторони не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судом. Від представника позивача 16.04.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, клопотання та заяви не подавав. Розгляд справи відкладено на 30.07.2025. У судове засідання 30.07.2025 сторони не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи судом. Від представника позивача 30.07.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, клопотання та заяви не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являвся, про причини неявки до суду не повідомляв, не подав відзив, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти ухвалення заочного рішення судом, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 30.07.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав проголошення судового рішення до 11.08.2025. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 901 ЦК України). Правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки до 01.05.2019 регулювались положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (далі - Закону 1875-IV). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII (введений в дію 01.05.2019) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII). Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі Закон № 417-VIII) співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Частиною першою статті 9 Закону № 417-VIII передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі Закон № 2866-III) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч. 4 ст. 4 Закону № 2866-ІІІ). Згідно з абз. 4, 5 ч. 1 ст. 17 Закону № 2866-ІІІ для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. У постанові Верховного Суду від 09.02.2022 (справа № 953/24063/19 провадження № 61-5095 св 21) зазначено, що положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Суд встановив, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зіркове містечко» (ЄДРПОУ 37680900, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11) є юридичною особою, зареєстрованою 03.06.2011, про що внесений відповідний запис за № 15561020000041892. Згідно з п. 1.1. Розділу I Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зіркове містечко» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п. 1 Розділу II Статуту). Згідно з п. 3 Розділу II Статуту завданням та предметом діяльності об?єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов?язань, пов?язаних з діяльністю об?єднання. З п. 5 Розділу II Статуту вбачається, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених Законом та Статутом ОСББ «Зіркове містечко» платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів. Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 16.09.2011 ТОВ «Жилбуд-Інвест-К» передав на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зіркове містечко» житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи долучений перелік робіт та послуг по обслуговуванню багатоквартирного будинку та відповідні тарифи, затверджених рішенням Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] від 14.08.2021, що вбачається з протоколу № 21 від 29.08.2021. З наданих суду матеріалів вбачається, що між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Зіркове містечко» та постачальниками житлово-комунальних послуг укладались договори про забезпечення житлово-комунальними послугами об`єкт за адресою: [ADDRESS] , зокрема: щодо прибирання приміщень, надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, обслуговування пожежної сигналізації, постачання електричної енергії, охорони території житлового комплексу, вивезення твердих побутових відходів, технічного обслуговування газових котелень, технічного обслуговування ліфтів тощо. Згідно з долученої до матеріалів справи копії акту прийому-передачі приміщення (квартири) [ADDRESS] від 03.03.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Жилбуд-Інвест-К» передало, а [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) прийняв у власність квартиру [ADDRESS] ) на 15 поверсі, загальною площею 111,4 кв.м. Право власності відповідача на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , посвідчується свідоцтвом від 17.10.2011, виданим виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі договору інвестування будівництва шляхом купівлі цільових облігацій № 379-Б від 15.01.2010, акту прийому-передачі від 03.03.2011. Позивач надав суду розрахунок заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2021 по 31.10.2024, згідно з яким відповідачу нарахована заборгованість у розмірі 50569,65 гривень за житлово-комунальні послуги. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт оплати відповідачем вартості наданих житлово-комунальних послуг. Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції про сплату позивачем судового збору у розмірі 3028,00 гривень. При відкритті провадження у справі суд встановив надходження та зарахування коштів до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved