Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Позивач, в особі представника адвоката Осадчої Крістіни Олегівни, звернулась з позовом до суду, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі з 14.09.2010, в якому народилися діти [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду від 03.11.2021 шлюб між сторонами розірвано та встановлено місце проживання дітей разом з матір`ю. Діти увесь час проживають з Позивачем та перебувають на її утриманні. Станом на 18.04.2025 року заборгованість зі сплати аліментів становить 214000,00 гривень, батько жодного разу не сплатив коштів на утримання своїх двох дітей не утримує їх належним чином, тобто самоусунувся. Мати дітей одна піклується про них, виховує, займається їх оздоровленням та утримує. Позивач працює в АТ «Київмедпрепарат» та отримує достатньо коштів на забезпечення дітей. Донька [PERSON] навчається в 1-А класі Броварського ліцею № 4 ім. С.І. Олійника, та згідно з наданою довідкою, в навчальному закладі батька не бачили, та він не цікавився навчанням доньки. Син [PERSON] також навчається в Броварського ліцею Л 4 ім. С.I. Олійника у 8-А класі. Виходячи з викладеного, позивач вважає, що наявні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, враховуючи його відсутність в житті сина та доньки, відсутність участі у вихованні, у фізичному та психічному розвитку та невиконання обов`язків, як батька, а також взагалі відсутністю спілкування в будь якій формі. Позивач та її представник в судовому засіданні поданий позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялася судом завчасно та належним чином.\~ Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача\~ до суду, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Представник третьої особи, виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, в судове засідання не з`явився, направив до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без участі представника. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Визначено місце проживання малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , разом із матір`ю, [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 2000,00 грн на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час діти мешкають разом з матір`ю. Позивач офіційно працевлаштована менеджером з маркетингу в АТ «Київмедпрепарат», що підтверджується довідкою про доходи та характеристикою. Згідно довідок № 308 від 09.04.2025 та № 316 від 14.04.2025, виданих Броварським ліцеєм № 4 ім. С.І. Олійника Броварської міської ради Броварського району Київської області, [PERSON] та [PERSON] навчаються в ліцеї у 8-А та 1-А класах, відповідно. Батько дітей, [PERSON] , з сім`єю не проживає, участі у вихованні дітей не бере, телефоном справами дітей не цікавиться. Дітей мати виховує самостійно, вона турботлива і відповідальна, слідкує за навчанням дітей, має хороший контакт із вчителями. Діти доглянуті та акуратні, забезпечені всім необхідним. [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 214000 грн, що підтверджується розрахунком від 18.04.2025. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області складено висновок, який затверджено рішенням виконкому № 526 від 24.06.2025, згідно якого позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] є доцільним. При цьому, у висновку зазначено, що батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків та нехтує ними, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життям, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не забезпечує медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей. Таким чином, судом встановлено, що невиконання відповідачем своїх обов`язків відносно її сина носить свідомий, тривалий та систематичний характер.\~ Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно своїх дітей, суд приходить до висновку, що такі підстави знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Суд також зазначає, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України). В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що востаннє бачив батька близько п`яти років тому, батько із ним не спілкується, життям не цікавиться, не телефонує, не вітає із днем народження. [PERSON] підтримує рішення матері щодо позбавлення батька батьківських прав. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що батька свого зовсім не пам`ятає та не бачить. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи, що рішення про стягнення аліментів на утримання дітей вже прийнято Броварським міськрайонним судом Київської області 03.11.2021, суд не вирішує питання про стягнення аліментів відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з викладеного, судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачених позивачем при поданні позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved