Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

06 травня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] має інвалідність з дитинства. Шлюб між нею та [PERSON] розірвано, дитина залишилася проживати з нею. Вона повністю забезпечує синові належні умови проживання та розвитку, догляд та виховання. На теперішній час виникла необхідність здійснити перереєстрацію місця проживання дитини за її фактичним місцем проживання, для чого потрібна згода батька. Проте на неодноразові прохання надати таку згоду [PERSON] не реагує або безпідставно відмовляється. У зв`язку з наведеним виникла необхідність звернення до суду з позовом про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання з одночасною реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька дитини. Ухвалою суду від 27 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено відкрите підготовче судове засідання на 26 червня 2025 року. Ухвалою від 26 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 серпня 2025 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, у якому позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 46). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку за місцем фактичного проживання (а.с. 45). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, відповідно до якої не заперечують проти задоволенню позову (а.с. 35). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подавав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб (а.с. 7). [INFO] від шлюбу народився син - [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2014 року шлюб розірвано, відновлено матері дитини прізвище [PERSON] (а.с. 7). Позивач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5, 9). 01 травня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до адміністратора відділу надання адміністративних послуг Варвинської селищної ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого /зареєстрованого місця проживання (перебування), у якій просила зареєструвати її неповнолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знявши із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). З відмітки адміністратора на вказаній заяві вбачається, що у реєстрації проживання (перебування) [PERSON] з одночасним зняттям із задекларованого зареєстрованого місця проживання відмовлено на підставі п.п. 3 п. 87 постанови КМУ від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», оскільки документи подані не в повному обсязі (а.с. 12). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками, або в сім`ї одного з них, та на піклування батьків Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частин 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 (десяти) років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За частиною 1 статті 33 Конституції України та статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п. 16 Порядку декларування та реєстрація місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису (абзац 1 п. 17 Порядку). Відповідно до абзацу 2 п. 17 вказаного Порядку у разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Пунктом 33 Порядку передбачено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Відповідно до п. 32 Порядку у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти. Зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком від 14 до 18 років здійснюється за згодою її батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання такої дитини у гуртожитку закладу освіти у період чи після закінчення навчання (п. 52 Порядку). Згідно з п.п. 3 п. 87 Порядку орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] не подала адміністратору відділу надання адміністративних послуг Варвинської селищної ради письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини за іншою адресою, то відмова у здійсненні такої реєстрації є обґрунтованою та законною. При цьому за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію неповнолітньої дитини позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дитини за іншою адресою, за якою має бажання зареєструватися сама. Суд зважає на принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», який закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованій Україною 27 лютого 1991 року, який вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Так Європейській суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини (п.67), "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). Таким чином, оскільки неможливість реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за фактичним місцем проживання, разом зі своєю матір`ю, суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. З урахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини та їх найкращого забезпечення, враховуючи обставини справи та встановлений законом порядок реєстрації місця проживання дітей до 18 років, на переконання суду обраний позивачем спосіб захисту є ефективним способом захисту прав дитини. На підставі наведеного, зважаючи на вищевикладені обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved