Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

27 червня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Погребняка Володимира Олексійовича надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування позовних вимог представником позивача було зазначено, що 01 листопада 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Білоцерківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис №1879. Від шлюбу у сторін народилася спільна дитина донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Шлюбні відносини у подружжя склалися невдало. Спільне сімейне життя не склалося по причині розбіжностей поглядів на життя та сімейні цінності. З початку відносин між Позивачем та Відповідачем все розвивалося добре, з розумінням цінності один одного, але останні роки, через щоденну рутину, тяжкі та нестабільні умови зовнішнього світу, постійний стрес, страх за своє життя та майбутнє, взаєморозуміння почало зникати. В процесі проживання сім`єю та ведення спільного господарства з`явилися суперечки та чвари, які заважали подружжю проживати під одним дахом. Позивач та Відповідач почали втрачати цікавість до життя та особистих потреб одне одного. Почуття кохання і поваги між ними зникли. Деякий час Позивач та Відповідач спільно проживали, як партнери, оскільки Позивач вважав, що так буде краще і рухаючись по інерції в стосунках через деяких час все зможе налагодитися і вони знову відчують один до одного почуття кохання, однак цього не сталося. Постійні чвари, які виникали з приводу побутових та інших питань тільки шкодили їх взаємовідносинам, а це в свою чергу не могло позитивно впливати на них, так як атмосфера постійних конфліктів і непорозумінь всередині сімейного побуту деструктивно впливає на взаєморозуміння всередині сім`ї і повністю нівелює психологічний баланс, який повинен бути забезпечений в сімейному середовищі. Останньою подією, яка остаточно переконала Позивача у необхідності розірвання шлюбу з Відповідачем, стало те, що після його вступу на військову службу для захисту Батьківщини, Відповідач не виявила жодної моральної чи емоційної підтримки, яка є надзвичайно важливою в умовах війни. У надзвичайно складний для країни та самого Позивача період, коли йому як ніколи була потрібна підтримка дружини розуміння, повага, віра та елементарна людська теплота Відповідач проявила повну байдужість та егоїзм. У зв`язку з цим у Позивача повністю зникла довіра до Відповідача, що остаточно зруйнувало їх подружні стосунки. Станом на сьогодення, Позивач та Відповідач спільно не проживають, сімейні відносини між ними припинено та спільне господарство ними не ведеться. Їх шлюб існує лише формально і Позивач впевнений, що збереження цього шлюбу неможливе. Оскільки розлад в сім?ї носить стійкий характер, сім?я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та малолітньої доньки Позивача, яка на даний час проживає разом з Відповідачем, а відтак, існує реальна необхідність розірвання шлюбу. Відповідач звернулася до суду з заявою, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 27 червня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Погребняка Володимира Олексійовича надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2025 року справу передано на розгляд судді Рижко Г.О. 30 червня 2025 року судом отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру № 1529897 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 01 липня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 05 серпня 2025 року о 09 год. 30 хв. 17 липня 2025 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та визнала позовні вимоги. 05 серпня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Погребняка Володимира Олексійовича надійшла заява, в якій останній просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача. Також, зазначив, що позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримують та просять задовольнити. З урахуванням письмових заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розглянув цивільну справу за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Під час судового розгляду справи судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 листопада 2022 року громадянин України [PERSON] , [INFO] та\~ громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 01 листопада 2022 року складено відповідний актовий запис за № 1879; прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] ; місце державної реєстрації: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 листопада 2022 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28 березня 2023 року, актовий запис №311 (а.с. 8). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з п. 10, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Аналіз викладених вище норм вказує, що шлюб носить добровільний характер, примушування жінки та чоловіка до шлюбу є неприпустимим, а рішення про розірвання шлюбу ухвалюється, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд, беручи до уваги те, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, відповідач визнала позов, дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню повністю. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив залишити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе судові витрати у справі залишити за позивачем.

Outcome: approved