Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

В квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 12467,40грн.. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 13.01.2022 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 840785172 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За вказаним договором позичальник отримав кредит в сумі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 13.01.2022\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» перерахувало\~грошові кошти\~в сумі\~6000,00\~грн.\~на банківську\~карту [PERSON] № 5168-74хх-хххх-1965, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024 року. Таким чином договір №28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 12240,60 грн.. 23.02.2024\~між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» укладено\~Договір факторингу\~№ 23/0224-01\~за яким право вимоги до Відповідача на загальну суму 12467,40 грн. перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 06.03.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 060325-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. На момент звернення до суду сума заборгованості відповідача за кредитним договором від 13.01.2022 року склала: 12467,40грн. з яких 6000,00 грн. заборгованість по кредиту; 6467,40грн. заборгованість по відсотках. Вказані суми, а також судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу 7000 грн. позивач просить стягнути з позичальника. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Іваницький А.М. подав відзив на позовну заяву та в судовому засіданні визнав факт отримання кредиту [PERSON] , однак заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що у позивача не виникло право вимоги до відповідача, оскільки первинний договір факторингу укладено значно швидше, ніж договір кредиту, тобто на момент відступлення права вимоги зобов`язання ще не існувало, крім того позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу. Необгрунтованими вважає представник відповідача нарахування відсотків понад визначені договором суми, зокрема 6467,40 грн. замість 3654,00грн., оскільки кредит надавався на 29 днів, а тому наголошує, що сааме за такий період можуть нараховуватися відсотки. Також адвокат звертає увагу суду на те, що [PERSON] є військовослужбовцем, а тому відповідно до ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проценти за користування кредитом не нараховуються. Щодо суми витрат на правову допомогу, представник відповідача вважає її неспівмірною із складністю справи та наданими послугами, тому клопоче про її зменшення. Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2022 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 840785172 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій Відповідача, 13.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6100,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] хх-хххх-1965, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024 року. Таким чином договір №28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2024. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 12240,60 грн.. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01 за яким право вимоги до Відповідача на загальну суму 12467,40 грн. перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 06.03.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 060325-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. На момент звернення до суду сума заборгованості відповідача за кредитним договором від 13.01.2022 року склала: 12467,40грн. з яких 6000,00 грн. заборгованість по кредиту; 6467,40грн. заборгованість по відсотках; Вказані обставини підтверджуються: договором кредитної лінії № 840785172 від 13.01.2022 року; заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 13.01.2022 р.; довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі 29.02.2024 р.; платіжним дорученням від 13.01.2022 р.; паспортом споживчого кредиту; договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. та Додатками №1,2,3 до нього; додатковою угодою №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р.; додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. та Додатками №1,2 до нього; додатковою угодою №27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р.; додатковою угодою №31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р.; додатковою угодою №32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р.; реєстром прав вимоги від 05.05.2022 р.; договором факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 р. та Додатками №1,2 до нього; реєстром прав вимоги від 23.02.2024 р.; договором факторингу №060325-У від 06.03.2025 р. та Додатками №1,2,3 до нього; реєстром боржників від 06.03.2025 року; реєстром боржників; актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №060325-У від 06.03.2025 р.; розрахунками заборгованості; випискою з особового рахунку. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що нарахування відсотків за договором відбулося понад визначений договором строк кредитування. Зокрема п.1.7 договору зазначено, що кредитна лінія надається строком на 29 днів, а саме до 11.02.2022 року. П. 1.14.1 договору визначено орієнтовну загальну вартість кредиту -9654,00грн., що включає суму кредиту 6000,00 грн. та проценти-3654,00грн., однак згідно розрахунку заборгованості проценти нараховано позичальнику по 11.05.2022 року в сумі 6467,40грн.. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: - припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови); - вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). - якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови); - у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови); - в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови). В даній справі проценти нараховано боржнику саме за понадстрокове користування, про що свідчить розрахунок заборгованості, що з огляду на вище зазначену практику суд вважає необґрунтованим нарахуванням, тому до стягнення підлягає сума процентів визначена договором, зокрема 3654,00грн. При цьому, не заслуговують на увагу твердження представника відповідача щодо відсутності прав вимоги у позивача, оскільки таке право підтверджено дослідженими договорами факторингу, додатками до них та доказами їх оплатності. Згідно долучених до відзиву документів відповідача слідує, що період проходження ним військової служби не співпадає з моментом дії договору кредиту, зокрема таку службу [PERSON] проходив з 12.06.2024 року, тобто значно пізніше кінцевого строку дії договору, а відтак сума нарахованих відсотків за договором не може бути списана з таких підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, які обраховуються пропорційно до суми на який позов задовольняється та складають 1874,94грн. судовий збір (9654х100/12467,40=77,4%; 2422,40/100%х77,4%=5418 грн. витрати на правничу допомогу. Остання сума з огляду на суть справи та обсяг наданої правничої допомоги є неспівмірною, а тому клопотання представника відповідача про її зменшення є обґрунтованим та з огляду на зазначене суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягає сума витрат на правничу допомогу-3000 грн.

Outcome: partial