Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

21.07.2025 позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, який був накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно [PERSON] від. 30.06.2010 року. Ухвалою суду від 23.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, навівши доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали\~справи,\~з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії заяви від 01.07.2025 [PERSON] звернувся до органу виконавчої служби про зняття арешту нерухомого майна (а.с.9-10). Відповідно копії відповіді від Шосткинського ВДВС повідомили, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно позивача (а.с. 11) Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою державного виконавця від 30.09.2010 накладено арешт на нерухоме майно (неконкретизоване) власником якого є [PERSON] . З відповіді Шосткинського ВДВС у Шосткинському районі вбачається, що станом на 04.07.2025 відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] як боржника відсутні. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна позивача на підставі постанови державного виконавця, а підстав для продовження застосування якого на час розгляду справи та ухвалення рішення немає, ця обставина перешкоджає позивачу (власнику) належним чином здійснювати свої правомочності, а тому дані права підлягають захисту у спосіб припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що подальша дія арешту вищевказаного майна юридично та фактично не обґрунтована, а відтак, порушує права позивача, оскільки він не має змоги вільно ним розпоряджатися.

Outcome: approved