Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Виконавчий комітет Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини неодноразово розглядалося питання щодо стану сім`ї відповідача, яка перебуває у складних життєвих обставинах, а також неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків. Так, відповідач незаміжня, одинока мати, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, а саме є конфліктною, зловживає алкогольними напоями, не приділяє належної уваги вихованню дітей. Сім`я відповідача тричі перебувала під супроводом фахівців з соціальної роботи, зокрема проводилась профілактична робота відповідно до плану супроводу сім`ї та інші соціальні заходи, що не призвели до сталого позитивного результату. Малолітні діти відповідача перебувають на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Внаслідок систематичної неправомірної поведінки відповідача стосовно дітей, невиконання батьківських обов`язків, домашнього насильства, наявності загрози їх нормальному розвитку, життю та здоров`ю, було прийнято рішення про їх відібрання та влаштування до патронатної сім`ї, а також звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав і стягнення аліментів на утримання дітей. Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Вважала, що такий крайній захід як позбавлення відповідача батьківських прав в цій ситуації є виправданим і доцільним. Додатково пояснила, що сім`я відповідача перебуває в полі зору соціальних служб з 2018 року. В поліцію постійно надходять повідомлення про перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння. За місцем проживання дітей не створено належних умов, в будинку антисанітарія. Дітей неодноразово передавали бабусі, а коли відбирали, то родичі відмовилися їх прийняти, тому дітей влаштовано до патронатної родини. Під час перебування дітей у патронатній родині відповідач має домовлятися про зустрічі з дітьми, однак цього не робить. Відповідач під час судового розгляду категорично заперечила проти позбавлення її батьківських прав, просила відмовити у позові. Повідомила, що у будинку зроблено ремонт, у дітей є все необхідне, продукти, іграшки, одяг. Вона здатна їх забезпечувати, працюючи на трьох городах, з яких один власний, а два орендовані. Пояснила, що дійсно вживала алкоголь внаслідок стресу у зв`язку зі смертю малолітньої дитини, але зараз вона не вживає. Натомість вона виходить заміж за військового і вони вже подали відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану. Вона також влаштувалася на роботу у м. Золотоноша і переїхала туди жити в орендоване житло. Свідок [PERSON] , яка є старостою Мельниківського старостинського округу виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, показала, що знає ситуацію, що склалася в цій сім`ї, в силу займаної посади. Відповідач є матір`ю чотирьох дітей, з яких старша дочка є повнолітньою і має власну сім`ю, а одна дитина померла внаслідок нещасного випадку. Відповідач ніколи не працювала, а лише отримувала соціальну допомогу на дітей, проте після змін у законодавстві виплати припинилися. Відповідач вживає алкоголь, веде антисоціальний спосіб життя. На сьогоднішній день дітей забрали. Вона неодноразово виїжджала у складі комісії за місцем проживання відповідача і її дітей, підписувала відповідні акти. Свідок [PERSON] , яка є фахівцем із соціальної роботи КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» Іркліївської сільської ради Черкаської області, показала, що відносно цієї сім`ї неодноразово здійснювався соціальний супровід, як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах, метою якого є мінімізація таких обставин. Причиною є вживання відповідачем алкогольних напоїв. Остання раніше жила за рахунок державної допомоги як багатодітна, малозабезпечена, одинока матір. Їй надавали дитячий і дорослий одяг, памперси. Проводилися співбесіди раз на тиждень за викликом. Відповідача запрошували на батьківські групові заняття з удосконалення навичок батьківства, однак остання відмовилася. Свідок [PERSON] , яка є патронатним вихователем, показала, що 21 квітня 2025 року їм зателефонували із служби у справах дітей і запропонували взяти двох дітей, на що вони погодились. Діти були знищені морально і фізично, педагогічно запущені, давно не були у лікарні та мали тривалі перерви у відвідуванні навчальних закладів. Молодший хлопчик [PERSON] майже не говорив, а тепер говорить короткими словами. Старша дівчинка [PERSON] не знає табличку множення. Дітям вилікували багато хвороб, але є і хронічні захворювання. Зараз діти мають гарний вигляд, гарно їдять, дівчинка набрала вагу. Задовольнили їх потреби, в тому числі матеріальні. Діти перестали брехати. Загалом дуже хороші діти. Відповідач декілька разів приходила без дозволу, конфліктувала, стверджувала, що її дітей погано доглядають. Водночас відповідач періодично приходить до магазину, який їй належить, і бере горілку в борг. Свідок [PERSON] , яка є помічником патронатного вихователя, показала, що діти педагогічно і ментально запущені. Проте зараз діти змінились і це бачать лікарі. У старшої дівчинки був телефон, який вони перші два тижні не чіпали, однак почалися дзвінки від невідомих чоловіків вночі. Тоді в телефоні знайшли переписки і фото інтимного характеру, які мати змушувала надсилати за гроші у розмірі 600,00 гривень. З`ясувалося, що старша дівчинка також вживала алкоголь. Остання цікавиться коли її мати виправиться. Один раз вона втекла, але повернулася. Відповідач телефонувала дітям у нетверезому стані. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідач є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 18, 21). З повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження стосовно обох дітей вбачається, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто запис про батька обох дітей здійснено за вказівкою матері (а.с. 19-20, 23-24). Згідно з довідкою Мельниківського старостинського округу виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 24 квітня 2025 року № 161 відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). З довідки-характеристики від 24 квітня 2025 року № 84, наданої Мельниківським старостинським округом виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що відповідач ніколи не працювала і взагалі не мала ніяких підробітків чи якихось джерел існування, окрім соціальних виплат на дітей; не приділяє належної уваги вихованню дітей; веде антисоціальний спосіб життя, схильна до вживання спиртних напоїв; у неї періодично виникають конфлікти з жителями села (а.с. 26). Сім`я відповідача неодноразово перебувала під соціальним супроводом у КЗ «Іркліївський центр надання соціальних послуг» Іркліївської сільської ради Черкаської області з 03 червня 2021 року до 11 лютого 2022 року, з 19 серпня 2022 року до 22 листопада 2022 року, з 15 серпня 2024 року по 27 січня 2025 року, про що свідчать відповідні накази (а.с. 47-52). Крім того, син відповідача [PERSON] з 19 серпня 2022 року до 14 лютого 2023 року, дочка відповідачки [PERSON] з 05 серпня 2024 року до 19 березня 2025 року перебували на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджується відповідними наказами (а.с. 53, 54, 55, 57). Згідно з постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 вересня 2024 року у справі № 709/1576/24 відповідач притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дочки [PERSON] (а.с. 58). Відповідно до постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2024 року у справі № 709/1556/24 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та догляду за своєю дочкою [PERSON] (а.с. 59). В акті обстеження умов проживання від 19 квітня 2025 року за адресою: [ADDRESS] (де зареєстрована і проживає відповідач з малолітніми дітьми) зазначено, що санітарно-гігієнічний стан помешкання потребує покращення, не прибрано, є запах алкоголю, посеред кімнати стоїть відро з фекаліями; під час відвідин комісією діти налякані, голодні і брудні, плачуть; відповідач поводиться агресивно, вживає нецензурну лексику, наявні ознаки сп`яніння (а.с. 39). 19 квітня 2025 року також складено акти проведення оцінки рівня безпеки дитини стосовно [PERSON] і [PERSON] , де зазначено про виявлені факти жорстокого поводження та загрози життю і здоров`ю дітей, а також обставин, що негативно впливають на життя, стан здоров`я, розвиток дітей (а.с. 29-33, 34-38). Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 23 квітня 2025 року вирішено негайно відібрати дітей [PERSON] і [PERSON] від матері (відповідача) та влаштувати в сім`ю патронатного вихователя, а також затверджено висновок про доцільність негайного відібрання дітей і позбавлення матері батьківських прав (а.с. 76). Зі змісту вказаного вище висновку вбачається, що відповідач внаслідок систематичного зловживання алкогольними напоями не забезпечує дотримання прав дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що призвело до виникнення безпосередньої загрози життю та здоров`ю дітей, та, незважаючи на комплекс систематичних заходів, спрямованих на мінімізацію факторів, які призвели до потрапляння сім`ї в складні життєві обставини, відсутня позитивна динаміка розвитку сімейних відносин (а.с. 77-78). Крім того, до матеріалів справи долучено копію листа Золотоніської окружної прокуратури від 29 липня 2025 року № 51-1724 вих-25 з доданим до нього витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за ч. 1 ст. 301-1 КК України (Одержання доступу до дитячої порнографії, її придбання, зберігання, ввезення, перевезення чи інше переміщення, виготовлення, збут і розповсюдження), де фігурують відповідач та її дочка (суд не зазначає обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, з метою дотримання таємниці досудового розслідування та в силу презумпції невинуватості) (а.с. 143). Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частина 2 цієї ж статті Закону передбачає, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З долучених до матеріалів справи доказів, а також з показів свідків, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх малолітніх дітей. Зокрема, відповідач не забезпечує необхідного медичного догляду та лікування, про що, зокрема свідчить факт самовільного залишення з дітьми дитячого відділення лікарні 20 квітня 2025 року, а також покази свідка [PERSON] щодо стану здоров`я дітей під час їх прийняття до патронатної родини. Крім того, відповідач не цікавиться фізичним і духовним розвитком дітей та не піклується про нього, не переймається їх вихованням, про що свідчать покази свідків [PERSON] та [PERSON] про розумовий рівень дітей, а також характеристика дочки [PERSON] з навчального закладу (а.с. 27). Суд також бере до уваги факти притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за домашнє насильство стосовно дочки [PERSON] та за невиконання батьківських обов`язків стосовно останньої. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як відсутність виявлення відповідачем належного батьківського піклування та як ухилення від виховання дітей, а тому позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення, оскільки має місце порушення законних прав та інтересів дітей. При цьому суд оцінює критично пояснення відповідача, надані під час судового розгляду, відносно її виправлення, зміни способу життя і створення належних умов для проживання і виховання дітей, оскільки будь-яких належних і допустимих доказів цього суду не надано і судом не встановлено. Водночас суд наголошує, що з урахуванням зміни поведінки відповідача та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, батьківські права можуть бути поновлені судом. З огляду на задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Частинами 1-3 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи те, що відповідач є матір`ю дітей, є здоровою, працездатною особою, принаймні суду протилежного недоведено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 29 травня 2025 року.

Outcome: approved