Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

02.07.2025 засобами поштового звязку до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини; про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається у якій позивачка просить суд: - змінити спосіб виконання аліментів шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Садірського районного суду м. Чернівці у справі №?726/1858/21, на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з 2000 грн щомісячно на дитину на 1/4 (не менше як 25 %) з його щомісячного доходу та з урахуванням усіх вид доплат та надбавок, премій, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини; - визначити розмір аліментів і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з його навчанням, в розмірі 1/4 частки (не менше як 25 %) з його щомісячного доходу та з урахуванням усіх вид доплат та надбавок, премій щомісяця до закінчення ним навчання чи до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку, у зв`язку тим, яка з зазначених обставин настане першою та починаючи з моменту подання позовної заяви. Просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірваний 30.06.2015 та в подальшому у зв`язку із укладенням нового шлюбу вона змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зазначає, що під час шлюбу із відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 01.12.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 03.11.2021 та до досягнення сином [PERSON] повноліття. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 03.11.2021 та до досягнення сином [PERSON] повноліття. Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів оскільки бажає отримувати аліменти у частці від доходу відповідача, а також вказує на недостатність раніше стягнутої суми аліментів на дитину. Просить врахувати, що дитина проживає із нею, а відповідач є працездатним та здоровим, інших осіб на утриманні немає, з часу присудження аліментів його матеріальний стан покращився, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина у заявленому розмірі. Щодо іншої позовної вимоги позивачка зазначає, що старшому сину [PERSON] виповнилося 18 років 24.06.2025 та аліменти на нього вона вже не отримує. Однак син навчається на денній формі навчання в училищі Державного торгівельно-економічного університету та проживає із нею, а батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Син хоча і є працездатним, однак внаслідок навчання потребує витрат на проїзд до навчального закладу, харчування, придбання канцтоварів та спортивного одягу та взуття, окрім того [PERSON] зазначає, що витрачає кошти на комунальні платежі, інтернет та інші звичайні щоденні витрати на дитину. Просить врахувати те, що відповідач може надавати допомогу на утримання сина, що навчається, оскільки працює, немає на утриманні інших осіб. Натомість вона (позивачка), ніде не працює за станом здоров`я, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, іншого сина відповідача. Оскільки у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, з посиланням на ст. 199 СК України, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Вищезазначений позов надійшов до суду 02.07.2025 та того ж дня переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 03.07.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 21 липня 2025 року, про що повідомлено сторони. В подальшому у зв`язку із неявкою відповідача у справі судове засідання відкладено на 12 серпня 2025 року. Позивач [PERSON] 21.07.2025 скерувала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Також 11.08.2025 долучила копії рішень суду на підтвердження зміни прізвища. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду, у порядку визначеному ЦПК України, також інформація про розгляд справи, з зазначенням дати та часу розгляду містилася на офіційній сторінці суду на веб-порталі судової влади України. Відповідач поважні причин неявки суду не повідомив, що підтверджується матеріалами справи, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Процесуальні дії у справі спрямовані на забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову не вчинялися. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та долучені до них докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.07.2007 встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , Згідно із даними Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2011 - [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 01.12.2021 у справі № 726/1858/21, яке набрало законної сили 04.01.2022, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 03.11.2021 та до досягнення сином [PERSON] повноліття. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 03.11.2021 та до досягнення сином [PERSON] повноліття. Діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується долученими відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 698648 від 23.06.2025. Відповідно до даних Довідки Чернівецького вищого комерційного училища Державного Торговельно-економічного університету № 251 від 01.07.2025, виданої здобувачу освіти [PERSON] , [INFO] , останній зарахований до училища та навчається на IV курсі денного відділення за професіями «кухар, офіціант, бармен». Термін закінчення навчання в училищі - 27.02.2026. Суд встановив, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який розірваний рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.06.2015. Потім позивачка перебувала у зареєстрованому 19 квітня 2023 року шлюбі із [PERSON] , від шлюбу із яким взяла прізвище « [PERSON] ». Шлюб розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.04.2025. Також суду надані копії виписних епікризів на підтвердження стану здоров`я позивачки та обставин наявності витрат на лікування. Вирішуючи позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів, суд виходить із таких правових норм. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України неодноразово зазначав, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 3 правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, а ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, а спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, якому належить право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів. При цьому, положення ч. 3 ст. 181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано вказаною нормою СК України. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Суд при розгляді вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що позивачка, як одержувач аліментів, має право обирати той чи інший спосіб стягнення аліментів, а її право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися. Матеріалами справи підтверджено, що наразі неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Фактичне виховування дітей одним із батьків створює додаткове навантаження з їх догляду та виховання, а не лише їх утримання, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дітей, при цьому тягар здебільшого лягає лише на матір дітей. Позивачка вказує на те, що відповідач є здоровою працездатною особою, отримує стабільний заробіток, а раніше визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі наразі не є достатнім для утримання сина та не в повній мірі забезпечує матеріальне становище дитини для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, а тому вважає доцільним стягнення аліментів у частці від доходу та просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на необхідність забезпечити кращі інтереси сина. Будь-яких доказів, що заслуговують на увагу і спростовують доводи позивачки, відповідач не надав, а судом їх не здобуто. Згідно із вимогами ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги потреби в утриманні, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність надання утримання другим з батьків. З огляду на викладене, оскільки батьки зобов`язані забезпечити дітям належне виховання, навчання, розвиток, житло, беручи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я неповнолітнього сина, з врахуванням того, що відповідач є здоровою та працездатною особою, не має непрацездатних осіб на утриманні (оскільки доказів зворотного суду не надано), однак має на утриманні іншого сина,

Outcome: partial