Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 07.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 3963190 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 24500 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 07.09.2023 року по 01.09.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. 24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Враховуючи зазначене, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 3963190 від 07.09.2023 року загальна сума заборгованості склала 149450 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 24500 грн., заборгованості за процентами 124950 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 3963190 строк кредиту 360 днів: з 07.09.2023 року по 01.09.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 3963190 від 07.09.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 29400 грн. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 3963190 від 07.09.2023 року загальною сумою 178850 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 24500 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 124950 грн, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 29400 грн. 22.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір №7094021 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту (загальний розмір) складає 7000 грн. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. До Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі. Заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 7000 грн, сума процентів за користування кредитом 12765,6 грн, всього 19765,6 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 7000 грн - тіло кредиту та 12765,6 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 8358, всього 28123,6 грн. Відтак, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості 206973,60 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 гривень. Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року, цивільну справу за позовом прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання з проханням проводити розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264\~ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 07.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 3963190 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 24500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК Україна». 24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 3963190 від 07.09.2023 року загальною сумою 178850 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 24500 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 124950 грн, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 29400 грн. 22.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 7094021 про надання споживчого кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 7000 грн. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 7094021 від 22.09.2023 року загальною сумою 28123,6 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 7000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 12765,6 грн., нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 8358 грн. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст.\~546\~ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час відповідачем борг за кредитним договором не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по вказаному кредитному договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Згідно відповіді на запит АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» повідомив, що на карту [PERSON] було здійснено переказ коштів на суму 7000 гривень 22.09.2023 та переказ на суму 24500 гривень 07.09.2023. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подав. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитними договорами. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 2422,40 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. Відповідно до ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Очевидно, що перелічені в договорі та в звіті про надання правової допомоги дії адвоката не вимагали від останнього витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Outcome: approved