Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» Гогендорф І.Я. звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» заборгованість за кредитним договором № ОК-3/0048/22/7 від 14.09.2022 у розмірі 4827,09 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 2\~334,56 грн та суми несплачених процентів станом на 24.03.2025 2\~492,53 грн. Також просить стягнути судовий збір в розмірі 3 028,00 грн та суму витрат на правову допомогу в розмірі 3 400,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано наступним 08.04.2021 [PERSON] звернулась до Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» з заявою на вступ до спілки, яку було розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «ОЩАД КАСА». В той же день 08.04.2021 відповідачка [PERSON] сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, таким чином набула членство у Кредитній спілці «ОЩАД КАСА». 14.09.2022 між Кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» та членом Кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір № ОК-3/0048/22/7, за яким відповідачка отримала від позивача кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн строком користування на 24 місяці (з 14.09.2022 по 14.09.2024) на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання (споживчі потреби), платності та забезпеченості. Позивач виконав умови договору та надав відповідачці кредит в сумі 7000 грн у спосіб вказаний в п. 2.2 договору: шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок, вказаний відповідачкою у заяві, що підтверджується видатковим чеком від 14.09.2022. Відповідно до умов договору (п.п. 8, п. 8.2.2) відповідачка мала зобов`язання сплачувати проценти та здійснювати повернення кредиту частинами не пізніше 15 числа кожного місяця сумами не меншими ніж вказані у Таблиці 1 (Графіку платежів), що міститься у п. 1 Додатку 1 до договору. Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 90% річних, які нараховуються з наступного дня після надання кредиту Відповідачка умови договору щодо порядку та строків повернення кредиту належним чином не виконувала та протягом строку дії договору здійснила тринадцять платежів з простроченням строків та розмірів, внаслідок чого має кредитну заборгованість на загальну суму 4827,09 грн, з яких 2334,56 грн заборгованість по кредиту; 2492,53 грн заборгованість по процентам станом на 24.03.2025. Процесуальні рішення та дії у справі. Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито провадження в даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, яким роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. Поштова кореспонденція від суду, направлена за місцем реєстрації відповідачки, повернулась за закінченням\~терміну зберігання, а отже вважається врученою відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзиву на\~позовну заяву\~відповідачка не\~подала,\~інших заяв\~та клопотань\~процесуального характеру\~від неї\~не надходило,\~а тому\~судрозглянув справу за письмовими матеріалами поданими позивачем відповідно до ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Фактичні обставини, аналіз та оцінка письмових доказів. Кредитна спілка «ОЩАД КАСА» зареєстрована як юридична особа - фінансова установа, єдиним та основним видом економічної діяльності якої є Інші види кредитування (код 64:92, що підтверджується випискою з ЄДР та Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи (а.с.24-25). На підставі розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26.01.2017 № 159 позивач отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.26) 08.04.2021 [PERSON] як член громадської організації «Ощад Каса» звернулась до Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» з заявою про прийняття її в члени спілки (а.с. 8). 08.04.2021 на засіданні правління Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» (протокол № 62 від 08.04.2021) було розглянуто заяву [PERSON] та прийнято рішення про її прийом її в члени Кредитної спілки (а.с. 9). 08.04.2021 [PERSON] сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, про що свідчать прибуткові касові ордери № 78 та № 79 від 08.04.2021 (а.с. 11). 14.09.2022 [PERSON] подала Голові кредитного комітету КС «Ощад Каса» заяву про надання кредиту в розмірі 7000 грн на споживчі потреби строком на 24 місяці (а.с. 12). 14.09.2022 на засіданні кредитного комітету Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» (протокол № 17 від 14.09.2022) розглянуто питання та вирішено видати кредит [PERSON] у сумі 7000 грн на споживчі потреби строком на 24 місяці під 90% річних (а.с. 13). 14.09.2022 між Кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» (кредитодавець) в особі голови правління [PERSON] та членом кредитної спілки [PERSON] (позичальником) був укладений договір про споживчий кредит № ОК-3/0048/22/7, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит позичальнику в сумі 7\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості у відповідності до умов Договору (а.с. 14 18). Позивач виконав умови Договору, надавши відповідачці кредит в розмірі 7000,00 грн, що підтверджується копією видаткового чеку від 14.09.2022, а також розпискою відповідачки про отримання коштів (а.с. 22). За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 7000 грн з цільовим призначення споживчі потреби. Договір набуває чинності з 14.09.2022 та діє до 14.09.2024, строком на 24 місяці (п. 1.1- 1.3 Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 90 % річних. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою включно). За змістом п. 4.1, п.п. 8 п. 8.2.2 Договору позичальник [PERSON] зобов`язалась проводити сплату нарахованих процентів і погашення кредиту частини щомісяця не пізніше 15 числа, вказаного в графіку повернення основної суми кредиту та погашення процентів за кредитом ( Графік платежів) згідно Таблиці 1 в додатку до Договору, що є невід`ємною частиною цього договору, а також сумами не меншими, ніж вказані в Таблиці У пункті 1 Таблиці 1, що додатком до договору про споживчий кредит № ОК-3/0048/22/7 від 14.09.2022, сторони погодили графік щомісячних платежів та їх суми протягом усього періоду кредитування з 14.09.2022 по 14.09.2024, що є строком дії договору. Усього передбачено внесення 24-х щомісячних платежів 15 числа кожного місяця на загальну суму 13577,48 грн, з яких: 7 000,00 грн позичені кошти (кредит) та 6 577,48 грн проценти за користування кредитом. У пункті 4.2 Договору визначена черговість зарахування коштів на виконання зобов`язань позичальника у разі недостатності суми здійснення платежу, де: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Відповідно до п. 6.4 Договору, позивач, як кредитор має право вимагати від відповідача (позичальника) повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, у разі затримання сплати частини кредиту/та або процентів щонайменше на один календарний місяць. Виконання зобов`язання позичальника забезпечено договором застави № ОК-3/0048/22/7 від 14.09.2022 між КС «ОЩАД КАСА» та [PERSON] (п. 9.1 Договору). Згідно даних позивача, наведених в таблиці розрахунку по всім складовим боргу за договором про споживчий кредит, відповідачка [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе обов`язки та допустила прострочення сплати чергових платежів як по даті так і по сумам (а.с. 27). Розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідачка на погашення заборгованості по тілу кредиту та процентам внесла наступні суми: 11.10.2022 - 830,00 грн; 13.12.2022 - 110,00 грн; 02.02.2023 - 2 000,00 грн; 23.02.2023 - 1\~166,00 грн; 14.03.2023- 570,00 грн; 12.04.2023 - 693,4 грн; 17.05.2023 - 668,00 грн; 13.06.2023 - 408,00 грн; 13.07.2023 - 846,00 грн; 21.08.2023 - 660,00 грн; 18.09.2023 - 582,00 грн; 13.12.2023 - 500,00 грн; 16.01.2024 - 1\~665,00 грн (а.с.27). Простим арифметичним методом судом встановлено, що загальна сума сплачених\~відповідачкою коштів на погашення кредиту та процентів складає 10\~698,4\~грн, з яких 4 665,44 грн - зараховано на погашення тіла, а решта 6 032,96 грн - на погашення процентів. 27.11.2024 позивач направив на адресу [PERSON] лист- вимогу № 346/24 про погашення в термін до 07.12.2024 заборгованості за договором №ОК-3/0048/22/7, яка на дату складання вимоги становила: 2334,56 грн кредит; 1819,03 грн - проценти (а.с. 28). Відповідачка на лист-вимогу не відреагувала та не погасила заборгованість. У свою чергу кредитодавець продовжив нарахування процентів на суму неповернутого кредиту до 24.03.2025 включно, внаслідок чого сума заборгованості зросла та визначена позивачем в розмірі 4827,09 грн, з яких: 2334,56 грн неповернутий кредит; 2492,53 грн - проценти Правове регулювання спірних правовідносин. Згідно статті 130 Господарського кодексу України та статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об єднаннями на корпоративних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Відповідно до положень ст. 12 та ч. 1 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Зі змісту частин 2, 3 ст. 13 ЦК України слідує, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі. Пункт 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною першою статті 612\~ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно зі\~ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується надати\~грошові кошти\~(кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї\~глави,\~якщо інше\~не встановлено\~цим параграфом\~і не\~випливає із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1048\~ЦК\~України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст. 631 ЦК України). За правилами частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду. Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є: 1) предмет договору грошові кошти (кредит), 2) проценти за користування кредитом, 3) строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів, порядку їх сплати становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема: умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п.5 ч.3 ст. 18 Закону). Частиною 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» передбачено,\~що\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частиною 7 статті 12 цього Закону умова договору\~про споживчий\~кредит про\~можливість внесення\~до договору\~змін в\~односторонньому порядку\~є нікчемною.У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати\~умову про\~продовження в\~односторонньому порядку\~строку користування\~кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. На переконання суду це положення стосується, у тому числі, умов договору щодо продовження кредитодавцем нарахування тих самих процентів за користування кредитом після спливу погодженого сторонами строку дії договору/строку кредитування. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Письмовими доказами доведено, що 14.09.2022 між Кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» (кредитодавець) та членом [PERSON] (позичальником) був укладений договір про споживчий кредит № ОК-3/0048/22/7, за яким кредитодавець зобов`язався надати споживчий кредит позичальнику в сумі 7\~000,00 грн на умовах: строковості на 24 місяці, зворотності повернення частинами щомісячними платежами з кінцевою датою до 14.09.2024; цільового характеру використання коштів споживчі потреби; платності - зі сплатою процентів за користування кредитом на залишок неповернутого кредиту з розрахунку 90 % річних та забезпеченості договір застави, неустойка. Позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 7000 грн шляхом безготівкового перерахування 14.09.2022 на рахунок відповідачки, вказаний нею в заявці на кредит. Сторони визначили строк дії договору 24 місяці, в межах якого мало здійснюватися повернення позичальником коштів щомісячними черговими платежами до 15 числа кожного місяця. Загалом згідно Графіку платежів, наведеного у Додатку 1 до договору за період строку дії договору: з 14.09.2022 по 14.09.2024 загальна вартість кредиту для споживача складає 13577,48 грн, з яких 7000,00 грн кредит; 6577,48 грн проценти за кредитом. За період строку дії договору відповідачка сплатила позивачу (кредитодавцю) з простроченням платежів усього 10 698,40 грн, з яких 4 665,44 грн - зараховано на погашення тіла, а решта 6 032,96 грн - на погашення процентів. Судом ретельно перевірено розрахунок заборгованості за кредитним договором за кредитним договором № ОК-3/0048/22/7 від 14.09.2022, який складений позивачем, не лише на відповідність умовам договору, а й вимогам закону. Встановлено,\~що станом\~на 14.09.2024\~-\~день закінчення\~строку дії\~кредитного договору\~(закінчення\~строку кредитування),\~визначеного у\~п.\~1.3\~договору,\~ заборгованість\~відповідачки перед\~позивачем складала\~суму 3727,61 грн, з яких 2334,56 грн- неповернута частина кредиту; 1393,05 грн- несплачені проценти за користування кредитом протягом строку, на який надавався кредит. Водночас, згідно цього розрахунку кредитодавець (позивач) в односторонньому порядку після закінчення строку дії договору (14.09.2024) продовжив нарахування процентів за користування кредитом (на залишок коштів) за тією ж процентною ставкою - 90% річних та нарахував такі проценти понадстроково до 24.03.2025, тобто додатково за 191 день, які склали суму 1099,48 грн. Вочевидь, нарахування процентів, як плати за користування кредитними коштами понад строк, на який надавався кредит здійснено кредитодавцем позивачем КС «ОЩАД КАСА» згідно з пунктом 3.5 договору, яким передбачено наступне: У випадку, якщо позичальник не повернув кредит в строки, зазначені у п. 1.3 договору (до 14.09.2024) , то з наступного дня після закінчення строку дії договору проценти по кредиту продовжують нараховуватись за тією ж ставкою, що вказана в п. 3.1 договору (90% річних). Суд визнає нікчемним вищенаведене положення пункту 3.5 договору про споживчий кредит, оскільки воно прямо суперечить ч.1 ст. 1050 ЦК України, де передбачено, що у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодекс, а також протирічить ч.7 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування», яким забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. . Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18) роз`яснила наступне: 1) Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку, на який надано кредит (позику). Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. 2) Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Порядок виплати цих процентів врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим вони можуть бути нараховані та стягнуті після спливу визначеного договором строку кредитування. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа №444/9519/), від 04.07.2018 (провадження №14-154цс18) та від 31.10.2018 (провадження №14-318цс18) право кредитодавця нараховувати, передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після закінчення строку, на який надавався кредит, або у разі пред`явлення банком вимоги до позичальника про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування кредитором процентів на суму невиконаного (простроченого) грошового зобов`язання має юридичну природу відповідальності, що передбачена статтею 625 ЦК України. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У цьому контексті суд також звертає увагу, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. В досліджуваній ситуації не сплачені позичальником проценти за користування кредитом на дату закінчення строку дії договору/кредитування - 14.09.2024 складали суму 1393,05 грн, а тому саме ця сума процентів підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, а також стягненню підлягає залишок неповернутого кредиту в сумі 2334,56 грн. А всього з відповідачки на користь позивача суд стягує 3727,61 грн заборгованості за договором про споживчий кредит № ОК-3/0048/22/7 від 14.09.2022 Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат. За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3400,00 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Ціна позову позивачем визначена сумою стягнення 4 827,09 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 3 727,61 грн, що становить 77,22 % від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2338,22\~грн судового\~збору (3 028,00 грн х 77,22 %). Понесені витрати на професійну правничу допомогу позивач підтверджує наступними документами: копією договору № 1 на надання послуг (виконання робіт) між ФОП [PERSON] і КС «ОЩАД КАСА» від 11.05.2021; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ТР № 000208 на ім`я Боднарчук І.О.; додатковою угодою № 2 від 01.10.2024 до договору № 1 на надання послуг (виконання робіт); копією акту № 19 від 27.11.2024 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до Договору № 1 від 11.05.2021; копією платіжної інструкції № 792 від 27.11.2024 на суму 3 400 грн. При визначенні\~суми відшкодування\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу, суд окрім положень щодо пропорційності такого відшкодування, керується положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), їх обсягу, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та фінансового стану обох сторін, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, де вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на послуги адвоката, якщо,

Outcome: partial