Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У червні 2023 року представник [PERSON] адвокат Кутьїн Е.А. звернулась до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості частки із майна, що є у спільній власності, визнання права власності та припинення спільної власності. Позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] належить 1/2 частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування частини житлового будинку. Іншим співвласником, відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 666 від 25.05.2023 року є [PERSON] , який помер на початку 90-х років, коло спадкоємців після його смерті невідоме. Відсутність спадкоємців після смерті [PERSON] робить неможливим приватизацію земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, у тому числі на теперішній час неможливо укласти договір про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості частки із майна, що є у спільній власності, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду для виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, у відповідності до ст.128 ЦПК України, належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~за відсутності заперечень до того позивача. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. За положеннями ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16\~ЦК Україниспособами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування частки житлового будинку серії ААВ № 595264 від 1997 року, зареєстрованого у реєстрі № 2/300 та на підставі Договору дарування серії НСМ № 702761 від 19.06.2023 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1987. Інша частина спірного об`єкту нерухомості на праві власності 1/2 належить [PERSON] , що підтверджується довідкою № 666 від 25.05.2023 року, виданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до Запису акта про смерть № 225 від 07.03.1995 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79670697 від 09.01.2025 року, спадкові справи, після померлого [PERSON] , не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Крім цього, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79670702 від 09.01.2025 року, заповіти та спадкові договори померлим [PERSON] не складались. Таким чином, дані про наявність спадкоємців після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутні. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак, Ізмаїльська міська рада Ізмаїльського району Одеської області є належним відповідачем у даній цивільній справі. Виходячи зі\~змісту загальних\~засад регулювання\~права власності,\~що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.355\~ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі №688/4007/19 наголошено, що поділ жилого будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Таким чином, визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість поділу будинку відповідно до часток співвласників. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 25.09.2019 у справі № 205/9065/15, від 27.05.2020 у справі № 173/1607/15, від 11.10.2021 у справі № 607/14338/19. Згідно з висновком експерта [PERSON] № 31/31-2024 від 20.06.2024 року за результатами судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи за зверненням адвоката Кутьїн Е.А., належна [PERSON] 1/2 частина домоволодіння по [ADDRESS] , з технічної точки зору може бути виділена в окремий об`єкт нерухомості з реєстрацією піж окремим реєстровим номером та привласненням окремого адресного номеру у складі: житлового будинку літ. «А1» із житловою прибудовою літ. «А2», верандою літ. «а1», навісом літ. «а2» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 4-житлова кімната, площею 16,4 кв.м., 5-житлова кімната, площею 12,7 кв.м., 6-коридор, площею 6,7 кв.м.,7-житлова кімната, площею 19,2 кв. м., 8-санвузол, площею 4,1 кв.м., 9-кухня, площею 5,7 кв.м., 10-веранда, площею 8,3 кв.м, загальною площею 73,1 кв.м., у тому числі житлової 48,3 кв.м.; господарських будівель: сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «Е», сарай літ. «Є»; господарські споруди: № 3-огорожа, № 4-ворота/хвіртка, № 5-водопровід, № 6-огорожа, № 9-замощення, № 10-ворота, із закріпленням за ним частини земельної ділянки, площею 0,0497 га з виходом (виїздом) на [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо можливості задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved