Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Представник заявника вказує на те, що заявник являється рідним братом [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті КНП «Любарська лікарня», як інвалід І групи з 16.07.2014. Причина інвалідності інвалід з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково. Внаслідок психічного розладу [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду і догляду. У наслідок психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та потребує опіки. Вона не здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також нездатна своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. На будь-які вимоги до виправлення її поведінки вона не реагує. Останнім часом у [PERSON] спостерігалося загострення: вона стала замкнутою, неконтактною, не усвідомлювала своїх дій все це призвело до того, що хвора потребувала сторонньої допомоги. А заявник допомагав вирішувати побутові питання, здійснює за нею догляд. Згідно консультативного висновку спеціаліста психіатра лікаря консультанта [PERSON] КНП «Обласний медичний спеціалізований цент» Житомирської обласної ради від 20.06.2023 року встановлений діагноз наслідки визваної черепно-мозкової травми з вираженою деменцією мови. Метою звернення до суду є догляд за хворою сестрою [PERSON] в її інтересах. Саме тому, заявник звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку призначивши його [PERSON] її опікуном. 10 травня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 12 червня 2024 року ухвалою суду витребувано у КНП «Любарська лікарня» довідку про перебування на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті [PERSON] . А також доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення представництва інтересів [PERSON] 14 серпня 2024 року ухвалою суду призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено. 15 травня 2025 року ухвалою суду відновлено провадження у справі. В судовому засіданні [PERSON] та його представник заяву про визнання недієздатною [PERSON] та призначення заявника опікуном підтримали та просили суд її задовольнити. В судовому засіданні представник зацікавленої особи [PERSON] [PERSON] не заперечував в задоволенні заяви про визнання [PERSON] недієздатною. В частині призначення заявника опікуном [PERSON] покладався на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування Любарської селищної ради в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №12. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №9. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ №816658, [PERSON] , [INFO] , являється особою з інвалідністю І групи «Б» з 16.07.2024. Причина інвалідності інвалідність з дитинства. Безтермінова. Посвідчення серії [NUMBER] , видане 26.08.2008 року вказує, що [PERSON] являється особою з інвалідністю І групи, безтерміново. Згідно інформації КНП «Любарська лікарня» від 03.07.2024 №1029, [PERSON] , 1990 року перебуває на обліку в лікаря психіатра КНП «Любарська лікарня» з діагнозом: наслідки важкої черепно-мозкової травми з вираженою деменцією і порушенням мови. Висновок про стан здоров`я виданий 12 січня 2024 року КНП «Любарська лікарня» [PERSON] , [INFO] , жителю с.Кириївка вказує, що останній здоровий. Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вказує, що [PERSON] станом на 28.12.2023 не знятої чи непогашеної судимості не має. Із акту обстеження матеріально-побутових умов виданого 20 березня 2024 року гр. [PERSON] слідує, що останній проживає в [ADDRESS] , в житловому будинку матері. До складу його сім`ї входять: сестра [PERSON] ,1990 року народження, сестра [PERSON] , 1991 року народження, брат [PERSON] , 1993 року народження, мати [PERSON] , 1972 року народження. Комісією зроблено висновок: [PERSON] зареєстрований та проживає у будинку матері. Власного житла немає. Не працює, займається веденням домашнього господарства. Родина має належні умови для проживання. [INFO] в с.Кириївка Любарського району Житомирської області, у віці 50 років помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №16. Рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирської області від 02 лютого 2024 року №26, вирішено затвердити висновок органу опіки і піклування селищної ради, про доцільність встановлення опіки (піклування) над [PERSON] та призначення їй опікуна (піклувальника) [PERSON] . Визнано доцільним призначити опікуном (піклувальником) над [PERSON] її брата [PERSON] , [INFO] . Із висновку органу опіки і піклування Любарської селищної ради про доцільність встановлення опіки (піклування) над [PERSON] та призначення її опікуна (піклувальника) [PERSON] слідує, що з метою захисту особистих немайнових і майнових прав [PERSON] , що за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки, а також для піклування і створення їй необхідних побутових умов, здійснення за нею належного догляду, забезпечення її лікування у необхідних випадках, орган опіки і піклування селищної ради вважає за доцільне встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] в разі визнання її судом недієздатною (обмежено дієздатною), призначивши опікуном (піклувальником) її брата [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №178-2025 виданого Державною установою «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу помірної деменції постравматичного генезу (F 02.8 МКХ-10). Не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частини першої\~статті 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша\~статті 40 ЦК України). Згідно зі\~статтею 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У пункті 1 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до частини третьої\~статті 296 ЦПК України\~заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з частиною третьою\~статті 297 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (частина 1\~статті 298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої\~статті 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою\~статті 39 ЦК України\~передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~ЦПК України. Відповідно до\~статті 239 ЦПК України\~суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану\~судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно зі\~статтею 105 ЦПК України\~призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи. Статтею 110 ЦПК України\~встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Системний аналіз норм свідчить, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, зокрема висновок експертизи, які ґрунтуються на припущеннях. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерту необхідно дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Із висновку судово-психіатричного експерта №178-2025 виданого Державною установою «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», слідує, що [PERSON] , [INFO] виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу помірної деменції постравматичного генезу (F 02.8 МКХ-10). Не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Виходячи із наведеного, з урахуванням наданих доказів, висновку експертизи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як передбачено\~ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Вимогами\~ст.58 ЦК України\~передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч.1 ст.60\~ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ст.62 ЦК України\~визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно\~ст.63 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, за її письмовою заявою; опікун призначається при можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною першою\~статті 300 ЦПК України\~передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу частини першої\~статті 60 ЦК України\~та частини першої\~статті 300 ЦПК України\~обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою\~є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Таким чином, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року\~у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24 липня 2024 року\~\~у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24). У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами\~ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Згідно із частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим судом встановлено, що у матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування, про доцільність призначення [PERSON] опікуном над недієздатною сестрою [PERSON] . Окрім того, в судовому засіданні представник органу опіки та піклування Любарської селищної ради вказала, що подання про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною сестрою [PERSON] органом опіки не приймалось. Разом з тим, наявна у матеріалах справи копія висновку органу опіки і піклування Любарської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради Любарського району Житомирської області №26 від 02 лютого 2024 року, не є поданням органу опіки та піклування, яке має бути подане у належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України, і повинно відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту. Окрім того, висновок органу опіки і піклування Любарської селищної ради, яким погоджена кандидатура опікуна [PERSON] над недієздатною [PERSON] також не заслуговує на увагу, оскільки він не містить належної, повної та обґрунтованої мотивації в призначенні саме заявника опікуном над недієздатною [PERSON] , а не іншу особу. Не встановлено чи є у [PERSON] інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна. Висновок не містить аналізу відносин заявника із [PERSON] , не проаналізована фізична можливість заявника виконувати постійно опікунські обов`язки. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатною [PERSON] . Разом з тим, суд зазначає, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатною [PERSON] , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості ним у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна. Частиною першою\~статті 65 ЦК України\~передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатній [PERSON] , [INFO] , необхідно покласти на орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області здійснення обов`язків з опіки над останньою. Суд зазначає, що до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатній [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області, відповідно до\~ст. 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічну про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічної. На підставі наведеного та

Outcome: partial