Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», від імені якого діє представник, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 07.10.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №501192466, умовами якого передбачено, що позичальнику надається кредит у сумі 32432,05 грн. строком на 48 місяців з відсотковою ставкою 21,99 %. Також даний договір передбачав відкриття кредитної лінії. АТ «Альфа-Банк» належним чином виконав свої зобов`язання, однак [PERSON] всупереч умовам договору не виконував його умови. У зв`язку з вищевикладеним у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 54339,29 грн., яка складалась з 29909,55 грн. тіло кредиту, 24429,74 грн. заборгованість за відсотками. 20.09.2021 між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 54339,29 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. Ухвалою суду Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, надав в провадження суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, поштові відправлення повернулися до суду без вручення з довідкою відділення «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК\~України в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, 07.10.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про надання кредиту №501192466, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.5). Умовами даної угоди передбачено, що відповідачу надається кредит готівкою у розмірі 32432,05 грн., процентна ставка 21,99 %, тип процентної ставки фіксована, строк кредиту 48 місяців. Під час користування кредитом встановлена комісія за обслуговування кредиту 2,40% від суми кредиту. Дата повернення кредиту 07.10.2023 року. Також даною угодою було погоджено відкриття відновлювальної кредитної лінії, умовами якої було передбачено суму кредиту до 200000,00 грн., процентна фіксована ставка 26,00%, строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску. Своїм підписом [PERSON] підтвердив, що отримав всю інформацію про кредитування та акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501192466, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.10.2019 року. Окрім того, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту щодо надання кредиту у розмірі 32432,05 грн. та відкриття кредитної лінії, який містив аналогічні умови, які були передбачені вищевказаною угодою (а.с.6) Випискою по особовому рахунку відповідача за період з 07.10.2019 року по 20.09.2021 року підтверджується надання позивачем кредитних коштів у розмірі 32432,05 грн.,а також періодичне погашення [PERSON] кредитної заборгованості (а.с.16-29). Таким чином, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач своїх зобов`язань не виконував у зв`язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості у [PERSON] виникла заборгованість у сумі 54339,29, яка складається з 29909,55 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10081,79 грн. заборгованість за відсотками, 14347,95 грн. заборгованість за комісією за обслуговування кредиту (а.с.30). 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за кредитним договором від 07.10.2019 року (а.с.8-12). Згідно з реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами відступлено право вимоги до [PERSON] за договором від 07.10.2019 року (а.с.15). Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем доведено право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 07 жовтня 2019 року. Згідно зі ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.599\~ЦК\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з приписами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором №501192466 від 07.10.2019 року, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 39991,34 грн., а саме: 29905,55 грн. заборгованість по тілу кредиту та 10081,79 грн. заборгованість по процентам. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії за обслуговування\~кредиту у розмірі 14347,95 грн.\~суд зазначає наступне. Згідно з абзацом третім частини четвертої\~статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у\~Законі України\~«Про захист\~прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої\~статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Умовами договору №501192466 від 07.10.2019 року встановлено комісію за обслуговування кредиту 2,40% від суми кредиту. Встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту, що у загальному розмірі складає 14347,95 грн, банк та позивач, як правонаступник кредитора, не повідомив які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані відповідачем умови кредитного договору є несправедливими. Згідно з ч. 2\~ст.\~215\~ЦК України\~недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ураховуючи, що кредитор не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг, як і доказів їх надання та погодження зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення щодо обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 03.07.2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. було укладено договір про надання правничої допомоги № 03-07/24. За умовами вказаного договору адвокат надавав замовнику юридичні послуги по захисту прав та інтересів ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у даній справі (а.с.31-32). 15.07.2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. було підписано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг (а.с.33). Відповідно до платіжної інструкції № 4926 від 01.10.2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було здійснено оплату наданих адвокатом юридичних послуг в розмірі 9 200 грн (а.с.35). За змістом статті 137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial