Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Коман Марія Василівна, звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Гунда А.М. про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка зазначає, що на праві власності їй належить частки одноквартирного житлового будинку, розташованого в в [ADDRESS] . Решта по частки цього будинку кожному, належать [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Власник частки будинку, [PERSON] , який їй приходиться чоловіком, [INFO] помер. Після смерті чоловіка, вона своєчасно у встановлений законом шестимісячний строк, прийняла спадщину. Власник частки будинку, [PERSON] , який їй приходиться сином помер [INFO] . Останнім місцем його проживання було м. Ужгород. Після його смерті залишилося спадкове майно 1\\4 частина спадкового житлового будинку що розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] [INFO] окрім неї є також дружина покійного сина, [PERSON] . Оскільки за життя її син дітей не мав, то інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] , не має. Посилаючись на нотаріальну посвідчену заяву від 17 лютого 2025року надану [PERSON] вказує, що остання відмовилася від спадщини після смерті свого чоловіка. Вітак вона залишилася єдиним спадкоємцем першої черги спадкування, після смерті сина [PERSON] . Однак, звернувшись із заявою в нотаріальну контору на прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , їй було відмовлено в задоволенні цієї заяви. Нотаріусом роз?яснено, про необхідність звернення до суду із позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини, через пропуск такого. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк у три місяці на прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.06.2025 року залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] . Позивачка та її представник, адвокат - Кохман М.В. в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату час, та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. 13.08.2025 року подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі. В підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовної заяви. Додала, що вона не претендує на спадщину, після смерті чоловіка, а відтак не заперечує щодо успадкування цього майна позивачкою та визначення їй додаткового строку для прийняття такої. Також пояснила, що вона подавала відповідну нотаріально посвідчену заяву про це, однак нотаріусом не було взято таку до уваги через відсутність доказів прийняття нею спадщини у визначений законом шестимісячний строк після смерті чоловіка. Пояснила, що причиною цього стало неможливість отримання нею довідки щодо фактичного проживання з чоловіком на момент його смерті за одною адресою. Така неможливість полягала в тому, що адреса за якою вони проживали в [ADDRESS] являється гуртожитком вищого навчального закладу, а відтак орган місцевого самоврядування відмовив їй у видачі відповідної довідки, підтверджуючої спільне їх з чоловіком проживання за цією адресою , та відповідне фактичне прийняття нею спадщини. Відповідач [PERSON] не заперечив щодо задоволення позовної заяви. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Гунда А.М. будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та про причини неявки, суду не повідомила. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача та третьої особи за участі сторони позивчки , її представника позивача, відповідача [PERSON] та на підставі наявних в справі письмових доказів. Заслухавши доводи позивачки, її представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. З свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1994 №156 та технічного паспорту на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] вбачається, що така на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого Райвідділом ЗАГСУ 17.10.1985 року вбачається, що батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19.07.2024 року. Місцем смерті згідно цього свідоцтва зазначено м. Тячів (а.с. 16). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 26.12.2019 року, підтвердежно, що [PERSON] , помер [INFO] . Місцем смерті згідно цього свідоцтва зазначено м. Ужгород (а.с. 13). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії наданої приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу А.М.Гунда від 1.04.2025 року, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущений строк на прийняття спадщини (а.с.22). З заяви [PERSON] посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Олійник Л.Є. від 17.02.2025 року №119 вбачається, що [PERSON] на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме на 1/4 частку будинку, що розташований за адресою по [ADDRESS] , не претендує (а.с.15). Згідно інформації наданої Відділом державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області за №0536 від 12.12.2024 року, вказано, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом особистого майнового чи немайнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України, встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220-1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України, передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого законом строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28березня 2022 року у справі №750/2158/21(провадження№ 61-753св22) вказується, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що до першої черги спадкування, після смерті [PERSON] [INFO] , входять його мати позивачка та його дружина, [PERSON] . Судом також встановлено, що на момент смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживав разом з нею за однією адресою в м. Ужгород, а відтак, в силу положень ст. 1268 ЦК України, остання фактично прийняла спадщину. Разом з цим, в підготовчому судовому засіданні відповідачка [PERSON] не заперечила -щодо задоволення позову та визначення позивачці, додаткового строку для прийняття спадщини про що подала відповідну письмову заяву, а відтак, як спадкоємець, який прийняв спадщину, скористалася правом визначеним положеннями ч.2 ст. 1272 ЦК України. Наведені, встановлені в судовому засіданні обставини, зумовлюють виникнення у позивачки прав на подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону, надання відповідачкою [PERSON] згоди на прийняття спадщини позивачкою, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд вважає, що позов слід задовольнити та визначити позивачці достатній строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом терміном на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати по справі слід покласти на позивачку.

Outcome: approved