Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 02 травня 2024 року, укладений між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] ; визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 256895 від 30 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та [PERSON] ; визнати недійсним договір позики № 7336014 від 30 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] ; визнати недійсним договір про надання фінансового кредиту № 109413 від 30 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] ; зобов`язати ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ», ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» спростувати недостовірну інформацію стосовно укладення з [PERSON] договору про надання фінансових послуг та існуючої за ним заборгованості, шляхом внесення змін до інформації, що міститься в ТОВ «Українське бюро кредитних історій» у кредитній історії [PERSON] ; стягнути солідарно з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ», ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. На обґрунтування позову зазначено, що у травні 2024 року [PERSON] почали телефонувати невідомі особи з вимогами погашення кредитної заборгованості, проте він жодних кредитів не брав, ніяких договорів не підписував. Ця інформація наштовхнула його до дій з перевірки в Українському Бюро Кредитних Історій своєї кредитної історії. В особистому кабінеті споживача він дізнався, що у період з 30 квітня 2024 року по 02 травня 2024 року невідома особа/особи, використовуючи номер мобільного телефону [NUMBER] , шляхом використання персональних даних [PERSON] , уклала кредитні договори у ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на суму 9000 грн., ТОВ «Клай Інвест» на суму 8000 грн., ТОВ «Маніфою» на суму 18900 грн. та ТОВ «ФК «Авіра Груп» на суму 5000 грн. [PERSON] дізнавшись про те, що став жертвою шахраїв, 15 травня 2024 року звернувся до ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській обла. з повідомленням про факт вчинення відносно нього кримінального правопорушення. На підставі його заяви було відкрито кримінальне провадження №12024046790000112 від 16 травня 2024 року. Усвідомлюючи, що шахраї, діючи від його імені, могли оформити на його ім`я велику кількість онлайн-кредитів, він надіслав письмове звернення до ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», ТОВ «Клай Інвест», ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Авіра Груп» з метою повідомлення про можливе укладення в їх установах від його імені кредитних договорів. Так, згідно умов договору позики № 7336014 від 30 квітня 2024 року, укладеного в ТОВ «Маніфою», а саме п. 2.5 Договору «Позика надається Позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської карти) [NUMBER] , зареєстрованого Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті». Згідно умов договору про надання фінансового кредиту № 256895 від 30 квітня 2024 року, укладеного в ТОВ «Клай Інвест», а саме п. 1.5 Договору «Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом [NUMBER] ». Згідно умов договору про надання фінансового кредиту № 109413 від 30 квітня 2024 року, укладеного в ТОВ «ФК «Авіра Груп», а саме п. 1.5 Договору «Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом [NUMBER] ». [PERSON] не є і ніколи не був клієнтом банку «Кредит Дніпро», а банківська карта [NUMBER] , вказана у договорах фінансового кредиту, на яку перераховувались кошти, йому не належить. Таким чином, кредитні кошти перераховані на цей рахунок, отримувала інша невідома особа. Кредити бралися вночі 30 квітня 2024 року о 23:28 годині, 02 травня 2024 року о 23:48 годині. Згідно виписки по рахункам [PERSON] , на його рахунки не поступали кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», ТОВ «Клай Інвест», ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Авіра Груп», ані в день взяття кредиту, ані раніше, ані далі. Отже він не отримував кредити, взяті на його ім`я. Система BankID ідентифікує людину за критерієм банку, фінансового номеру в банку, де є рахунок у особи, паролю онлайн-банкінгу та додатково фіксує точний час, місце та засіб (ІР-адреса провайдер), за допомогою якого проведена ця ідентифікація особи, що підтверджує, що кредит брав не позивач. Фактично сталася ситуація, що особа з іншими анкетними даними, яка пройшла верифікацію через свій банк у себе вдома, мала можливість шляхом введення чужих (тобто персональних даних позивача) взяти кредит не на своє ім`я. Оскільки перерахування коштів за кредитними договорами було здійснено безготівково на платіжну картку, яка [PERSON] не належить, тобто перераховано відповідачами не позивачу, а іншій особі, тож відповідні договори є недійсними, бо [PERSON] договори не підписувались, ним не вчинялося волевиявлення щодо їх укладення і коштів за кредитними договорами він не отримував. 04 липня 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 15 серпня 2024 року представник відповідача ТОВ «Маніфою» Кузьмінов О.В. надав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що ТОВ «МАНІФОЮ» не визнає позовні вимоги та не погоджується з правовою оцінкою обставин, наданих позивачем з наведених нижче підстав. ТОВ «МАНІФОЮ» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність на підставі ліцензії та згідно з зареєстрованим НБУ типовим договором позики. 30 квітня 2024 року в інформаційно-комунікаційній системі між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір позики № 7336014 від 30 квітня 2024 року, згідно з умовами якого товариство надає позичальнику кошти в сумі 18900 грн. у позику строком на 75 днів, в свою чергу, позичальник бере на себе зобов`язання повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Товариство належним чином виконало на себе взяті зобов`язання, перерахувавши 30 квітня 2024 року суму позики на вказані позивачем реквізити. Даний договір було укладено відповідно до вимог ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії», ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України, а також Правил надання фінансових послуг ТОВ «МАНІФОЮ». Перед укладенням Договору № 7336014 ТОВ «МАНІФОЮ» було надано всю необхідну інформацію щодо фінансової послуги, шляхом розміщення її у вільному доступі на офіційному веб-сайті «МАНІФОЮ» https://money4you.ua/. Також на веб-сайті було розміщено сканкопію діючої станом на відповідну дату редакції типового договору позики та Правил надання фінансових послуг ТОВ «МАНІФОЮ». Будь-яких запитань щодо зазначеної інформації на сайті, умов надання позики, форми укладення договору при поданні заявки на укладення договору та безпосередньо при укладенні договору від позивача не надходило. Для отримання фінансової послуги від товариства, позичальником 05 травня 2023 року створено особистий кабінет в ІКС товариства, що є його захищеною сторінкою та забезпечує: тримання інформації, необхідної для укладення/виконання договору та подано заявку на отримання позики. Ідентифікація та верифікація клієнтів здійснюється товариством відповідно до вимог положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління НБУ від 28 липня 2020 року № 107. Верифікація отриманих ідентифікаційних даних позичальника була здійснена шляхом застосування ризик-орієнтованого підходу. Після заповнення заявником анкети та подання заявки на оформлення позики, інформаційно-комунікаційною системою товариства, відповідно до встановлених системних правил обробки інформації, автоматизовано здійснюється перевірка наданих ним даних за допомогою комплексного аналізу даних скорингової системи бюро кредитних історій, оператора мобільного зв`язку, а також інших доступних інформаційних ресурсів. Для ідентифікації особи в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «МАНІФОЮ» надано наступні дані: ПІБ - [PERSON] ; Дата народження - [INFO] ; Контактний номер телефону - [NUMBER] ; Паспорт старого зразка: Серія [NUMBER] , виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, дата видачі: 18.04.2002 р. Адреса - Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Харківська буд. № 7 Адрес електронної пошти - [INFO] . На підставі обраних позичальником параметрів позики товариством розміщено паспорт позики, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був надісланий товариством на зареєстрований позичальником в ІКС контактний номер телефону. Товариством було опрацьовано заявку та прийнято рішення про надання позики, у результаті чого позичальнику надано для ознайомлення та вивчення пропозицію укласти договір позики - оферту, що містить усі передбачені чинним законодавством істотні умови та необхідні реквізити в особистому кабінеті позичальника, яку було акцептовано позичальником шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який було надіслано товариством на зареєстрований позичальником в ІКС контактний номер телефону. Перед підписанням договору позивач мав можливість перевірити вказані в договорі реквізити. Згідно із листом від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було успішно прийнято платежі від 30-04-2024 23:03:26 на суму 18900 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакцїї в системі iPay.ua - 384159461, призначення платежу: Зарахування 18900 грн. на карту [NUMBER] . Товариство не володіє повною формацією стосовно банківських карток клієнтів, а також даних обслуговуючого банку, усі дані реєструються та зберігаються платіжною системою, що здійснює перекази грошових коштів за дорученням товариства. Згідно Log file за Договором позики № 7336014 від 30 квітня 2024 року, підписання позичальником договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором відбулося о 23:03:25 годині. Оферта, що була надіслана позичальнику, містила всі істотні умови договору, розрахунки та процентні ставки, в тому числі загальну вартість позики та процентів. Позичальник, вивчаючи умови оферти, міг прийняти рішення про її прийняття або відмову у її прийнятті, тим самим відмовитись від укладення договору. Той факт, що в провадженні ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській обл. перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12024046790000112 за заявою позивача, само по собі не може свідчити про те, що договір повинен бути визнаний недійсним. За відсутності особи, яка визнана винною у вчинені вищезгаданого злочину, це не має правового значення для вирішення даного спору. А тому, наявність вищевказаного кримінального провадження не може свідчити про вчинення злочину стосовно позивача до ухвалення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Позивач неодноразово зазначає про можливе використання сторонньою особою його персональних даних, проте не надає відповідні докази використання сторонньою особою його персональних даних, в тому числі не надає висновку від правоохоронних органів щодо встановлення такого чи іншого факту. Окрім того, позивачем не заперечується той факт, що процес верифікації позивач проходив на сайті товариства використовуючи особистий фінансовий номер телефону. Додатково необхідно зазначити, що позивач має можливість вказати у системі товариства будь-який номер кредитної карти, як свій особистий так номер карти, який не належить йому, на який необхідно перерахувати кредитні грошові кошти. Позивач вже неодноразово укладав договори позики з товариством. Тож об`єктивна відсутність правових наслідків у вигляді порушення прав та інтересів позивача свідчить про передчасність звернення до суду і відсутність юридичного спору, змістом якого є спір щодо прав чи обов`язків. Не спростування позивачем презумпції правомірності кредитного договору - всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитного договору, підлягають виконанню. Позивачем не надано істотних доводів та доказів щодо недійсності договору позики. Просить у задоволенні позову [PERSON] в частині вимог до ТОВ «МАНІФОЮ» відмовити повністю. Ухвалою від 09 жовтня 2024 року за клопотанням представниці позивача [PERSON] у ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "Клай Інвест", ТОВ "ФК "Авіра Груп" та ТОВ «Маніфою» витребувано докази. 12 листопада 2024 року від ТОВ «Маніфою» до суду надійшли докази, витребувані ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року. Ухвалою від 17 січня 2025 року за клопотанням представниці позивача [PERSON] у АТ «Банк Кредит Дніпро» витребувано докази. 03 лютого 2025 року від АТ «Банк Кредит Дніпро» до суду надійшли докази, витребувані ухвалою суду від 17 січня 2025 року. Ухвалою від 01 травня 2025 року за клопотанням представниці позивача Плетенко К.Ю. у ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській обл. витребувано докази. 15 травня 2025 року з ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській обл. надійшли докази, витребувані ухвалою суду від 01 травня 2025 року. 18 червня 2025 року представниця позивача [PERSON] подала до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначила, що на виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме платіжного доручення або іншого фінансового документу, який є доказом перерахування коштів на рахунок [PERSON] за договором позики № 7336014 від 30 квітня 2024 року, відповідачем ТОВ «Маніфою» надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення», згідно якого було прийнято платіж 30-04-2024 23:03:26 на суму 18900 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 384159461, призначення платежу: Зарахування 18900 грн. на карту [NUMBER] . Також, на виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «Банк Кредит Дніпро» надано інформацію, що картка № [NUMBER] , на яку 30 квітня 2024 року було перераховано кошти в сумі 18900 грн.в системі iPay.ua, належить [PERSON] , [INFO] . Отже, позика надана не на рахунок позичальника, а на рахунок іншої особи, що с підставою для оспорювання договору позики. Крім того, на підтвердження того, що [PERSON] не було отримано ніяких грошових коштів, до позовної заяви додано виписку по всім наявним рахункам позивача у банківських установах за період з 30 квітня 2024 року по 06 червня 2024 року, відповідно до яких, надходжень грошових коштів за спірними кредитними договорами не було. Лише банківська виписка за картковими рахункам може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості або ні. Стороною відповідача на спростування позовних вимог не надано до суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов договору про надання коштів у позику позивачу [PERSON] на його картковий рахунок перераховані грошові кошти, не надано підтвердження обставин перерахування цих грошових коштів. Факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд в справах цієї категорії, оскільки при встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. 07 серпня 2025 року від представника відповідача ТОВ «Маніфою» Кузьмінова О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача ТОВ «Маніфою» за наявними в матеріалах справи документами, в якій він просив врахувати надані у відзиві пояснення ТОВ "Маніфою» та відмовити у задоволенні позову в частині вимог до ТОВ «Маніфою». 18 серпня 2025 року від представниці позивача Плетенко К.Ю. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Станом на 18 серпня 2025 року докази, витребувані ухвалою від 09 жовтня 2024 року у ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "Клай Інвест", ТОВ "ФК "Авіра Груп" до суду не надійшли. Представники відповідачів ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "Клай Інвест", ТОВ "ФК "Авіра Груп" відзив на позовну заяву не подали, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від них до суду не надходило. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за наявними у справі матеріалами. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 02 травня 2024 року між позивачем та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено договір про споживчий кредит, який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) tcwhc2yri на номер мобільного телефону позичальника, та відповідно до умов якого позивач отримав кредитні кошти на споживчі (особисті) потреби в розмірі 9000 грн. на строк 360 днів, шляхом безготівкового перерахування на банківську карту, вказану при подачі заявки на отримання кредиту. В розділі «Підпис споживача» з боку позивача містяться «02.05.2024, [PERSON] Дробот, tcwhc2yri. 02.05.2024 23:48». Ці обставини підтверджуються копією паспорту споживчого кредиту/Інформації, яка надається ТОВ «Іннова Фінанс» споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 25-27). 02 травня 2024 року між позивачем та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено договір надання грошових коштів у позику № 3876950524 (а.с. 164-166, 169-175), який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) usf1sccvo на номер мобільного телефону позичальника, та відповідно до умов якого ТОВ «Іннова Фінанс» надало позичальнику кредит у гривні в сумі 9000 грн. на строк 360 днів, шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] , а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики у розмірі 1,5 % за кожен, що становить 16323,71 % річних. В розділі 11 «Реквізити та підписи сторін» з боку позивача містяться, зокрема, «Електронний платіжний засіб: [NUMBER] », «Телефон позичальника: [NUMBER] » та підпис «Одноразовий ідентифікатор usf1sccvo». Додатком № 1 до договору надання грошових коштів у позику № 3876950524 від 02 травня 2024 року є графік платежів (а.с. 176-177), який підписаний тим самим шляхом, що й вказаний договір (а.с. 177 оберт). Відповідно до листа ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» за вих. № 7/6476 від 26 листопада 2024 року (а.с. 178), 02 травня 2024 року було перераховано кошти в розмірі 9000 грн. на картку № [NUMBER] , згідно договору з ТОВ «Іннова Фінанс» № 160523/1 від 16 травня 2023 року. 30 квітня 2024 року між позивачем та ТОВ «Клай Інвест» укладено договір про надання фінансового кредиту № 256895 (а.с. 35-41, 181-184, 187-191), який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) KL9691 на номер мобільного телефону позичальника, та відповідно до якого ТОВ «Клай Інвест» надало позичальнику фінансовий кредит у розмірі 8000 грн. на строк 90 днів, шляхом їх перерахування на платіжну банківську картку позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики у розмірі 1,22 % за добу, що становить 445,3 % річних. В розділі 9 «Реквізити та підписи сторін» з боку позивача містяться, зокрема, «Рахунок позичальника: [NUMBER] », «Телефон позичальника: [NUMBER] » та підпис «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором KL9691» (а.с. 41, 184 оберт, 191). Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 256895 від 30 квітня 2024 року є графік платежів (а.с. 185), який підписаний тим самим шляхом, що й вказаний договір (а.с. 185 оберт). Відповідно до листа ТОВ «Платежі Онлайн» за вих. № 447/11 від 14 листопада 2024 року, 30 квітня 2024 року було перераховано кошти в розмірі 8000 грн. на картку № [NUMBER] , з описом «Видача кредиту #256895» (а.с. 186). 30 квітня 2024 року між позивачем та ТОВ «Маніфою» було укладено договір позики № 7336014 (а.с. 17-22, 109-114), який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) v11963 на номер мобільного телефону позичальника, та відповідно до якого ТОВ «Маніфою» надало позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 18900 грн. на строк 75 днів, шляхом їх перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики у розмірі 1,5 % на день. В розділі 11 «Реквізити та підписи сторін» з боку позивача містяться, зокрема, «Телефон позичальника: [NUMBER] » та підпис «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором v11963» (а.с. 22, 114). Додатком № 1 до договору позики № 7336014 від 30 квітня 2024 року є розрахунок (а.с. 22 оберт-24, 114 оберт-116) який підписаний тим самим шляхом, що й вказаний договір (а.с. 24, 115). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 2782_240723113010 від 23 липня 2024 року, 30 квітня 2024 року було перераховано кошти в сумі 189000 грн. на картку № [NUMBER] (а.с. 80, 119). 30 квітня 2024 року між позивачем та ТОВ «ФК «Авіра Груп» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 109413 (а.с. 28-34 194-198, 203-206), який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) KL3343 на номер мобільного телефону позичальника, та відповідно до якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» надало позичальнику фінансовий кредит у розмірі 5000 грн. на строк 90 днів, шляхом їх перерахування на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики у розмірі 1,22 % за добу, що становить 445,3 % річних. В розділі 9 «Реквізити та підписи сторін» з боку позивача містяться, зокрема, «Рахунок позичальника: [NUMBER] », «Телефон позичальника: [NUMBER] » та підпис «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором KL3343» (а.с. 34, 206 оберт). Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 109413 від 30 квітня 2024 року є графік розрахунків (а.с. 198 оберт-201, 207), який підписаний тим самим шляхом, що й вказаний договір (а.с. 200 оберт, 207 оберт). Відповідно до листа ТОВ «Платежі онлайн» за вих. № 448/11 від 14 листопада 2024 року, 30 квітня 2024 року було перераховано кошти в розмірі 5000 грн. на картку № [NUMBER] , з описом «Видача кредиту #109413» (а.с. 208). Крім того, судом встановлено, що банківська картка № [NUMBER] , відкрита у АТ «Банк Кредит Дніпро», належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , дата народження [INFO] ), що підтверджується листом АТ «Банк Кредит Дніпро» за вих. № 16-1795/БГ від 23 січня 2025 року (а.с. 143). У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Вимоги до письмових доказів встановлені ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За загальним принципом доказування та подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які позивач посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що позивачем до суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів, на підставі яких договори № 3876950524 від 02 травня 2024 року, № 256895 від 30 квітня 2024 року, № 7336014 від 30 квітня 2024 року, № 109413 від 30 квітня 2024 року могли б бути визнані недійсними, а також того, що позивачем не доведено суду, що вказані договори укладались не ним, а іншою особою від його імені, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Суд не приймає твердження позивача, що він не отримував кредитні кошти, оскільки вони були перераховані на банківську картку № [NUMBER] , що відкрита у АТ «Банк Кредит Дніпро», і яка йому не належить, оскільки відповідно до умов договорів № 3876950524 від 02 травня 2024 року, № 256895 від 30 квітня 2024 року, № 7336014 від 30 квітня 2024 року, № 109413 від 30 квітня 2024 року позичальник має можливість вказати у системі товариства будь-який номер кредитної карти, як свій особистий так номер карти, який не належить йому, на який необхідно перерахувати кредитні грошові кошти. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed