Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі позивач), діючи через свого представника Романенка М.Е., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №7687176 від 15 березня 2024 року у розмірі 41 400 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Авентус Україна» кредит у розмірі 10\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. У подальшому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 41\~400 грн. 00 коп., з яких: 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 26 400 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, та 5\~000 грн. 00 коп. заборгованість за пенею. 27 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідно позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №7687176 в розмірі 41\~400 грн. 00 коп. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач у судовому засіданні визнав факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, вказав, що сплачував відсотки за користування кредитом, однак у подальшому втратив роботу і не зміг погасити кредит. При цьому висловився проти стягнення з нього пені. Заяви та клопотання учасників справи \~ \~ \~ \~Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 27 червня 2025 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 15 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №7687176, відповідно до якого відповідачу було надано на 360 днів кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 12-21). Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора С6060 (а.с. 21) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 2,2% за кожен день строку користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит (а.с. 13). Крім того, пунктами 6.4.1 6.4.2 договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем свого зобов`язання він зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 300 грн. на 4 день невиконання та по 100 грн. в день починаючи з п`ятого дня невиконання своїх зобов`язань. Відповідач у судовому засіданні визнав факт укладення вказаного вище кредитного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 10\~000 грн. 00 коп. Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, що також визнано ним у судовому засіданні, лише 14 квітня 2024 року він сплатив на погашення заборгованості 6\~270 грн. 00 коп., у зв`язку з чим, згідно картки обліку договору, у відповідача перед ТОВ «Авентус Україна» станом на 26 листопада 2024 року виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 36\~400 грн. 00 коп., з яких: 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 26 400 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 25-30). Розмір даної заборгованості відповідач визнає. Стосовно нарахованих ТОВ «Авентус Україна» штрафів у розмірі 5\~000 грн. 00 коп., які заявлені до стягнення як пеня за порушення відповідачем своїх зобов`язань, суд зазначає наступне. Так, пунктами 6.4.1 6.4.2 договору дійсно передбачено, що у випадку невиконання відповідачем свого зобов`язання він зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 300 грн. на 4 день невиконання та по 100 грн. в день починаючи з п`ятого дня невиконання своїх зобов`язань. Відповідач дійсно порушив свої зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Водночас, пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час. У зв`язку з викладеним відповідач на період дії в Україні воєнного стану звільняється від сплати неустойки (пені, штрафу) за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 5\~000 грн. 00 коп., яка має бути списана кредитодавцем. Відповідно доводи представника позивача про стягнення з відповідача зазначеної у позові пені є необґрунтованими. 27 листопада 2024 року між ТОВ «Авентус Укарїна» та позивачем було укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до якого та згідно витягу №1 від 15 квітня 2025 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №17687176, зокрема 10\~000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 26 400 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, а також заборгованість за пенею в розмірі 5\~000 грн. 00 коп. яка нарахована безпідставно (а.с. 31-38). Згідно статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті\~1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті\~1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини першої статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача за кредитним договором №7687176 від 15 березня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 36\~400 грн. 00 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. При цьому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 5\~000 грн. 00 коп. необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю даних позовних вимог. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. (а.с. 55) та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 2 129 грн. 84 коп. (36 400 грн. 00 коп. х 2\~422 грн. 40 коп. / 41 400 грн. 00 коп.). З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6\~000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ Частиною восьмою\~статті 141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 6 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору та додаткової угоди, на підставі якого така допомога надавалася, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, детального опису робіт та акту про підтвердження факту надання правничої допомоги. Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 6\~000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідача на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial