Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

24.04.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на оплату витрат на комунальні послуги, в якій представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату комунальних послуг у розмірі 75620,24 грн у рахунок відшкодування витрат на утримання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що позивач [PERSON] є співвласником 1/5 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є іншим співвласником 2/5 частини квартири. Представник позивача вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2008 року у справі № 2-2140/08 було визначено порядок користування квартирою між сторонами. Позивач зареєстрована у квартирі, але вже тривалий час мешкає з сім`єю в іншому місці. У квартирі зареєстрована та проживає відповідач разом з донькою. З моменту набуття права власності на частину квартири і по теперішній час жодного разу відповідач не брала участі в утриманні зазначеного житлового приміщення, витрати на утримання спільної власності сплачує позивач. Відповідач не сплачує за житлово-комунальні послуги, що покладає на позивача додаткові матеріальні витрати і вона змушена сплачувати їх за співвласника, яка не приймає ніякої участі в утриманні квартири. 24 грудня 2021 року Ленінським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ (справа № 642/8016/21) про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь КП «Жилкомсервіс» (61052, м. Харків, вул. Конторська, 35, код ЄДРПОУ 34467793) заборгованості за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з 01.11.2020 року 01.11.2021 року в розмірі 1259 (одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 33 коп. На підставі судового наказу державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуртовою В.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по боржнику [PERSON] . 19 лютого 2025 року позивачем [PERSON] борг в розмірі 1259 (одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 33 коп. був сплачений в повному обсязі, на підставі чого державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання на підставі судового наказу № 642/8016/21, виданого Ленінським районним судом м. Харкова. 05 вересня 2023 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 642/2463/23 за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання, було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 31 січня 2022 року в розмірі 43 311 (сорок три тисячі триста одинадцять) грн. 02 коп. 16 серпня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Хабловим Валерієм Миколайовичем на підставі виконавчого листа № 642/2463/23, виданого 10 січня 2024 року Ленінським районним судом м. Харкова, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 31 січня 2022 року в розмірі 43 311 (сорок три тисячі триста одинадцять) грн. 02 коп. Позивачем [PERSON] борг в розмірі 43 311 (сорок три тисячі триста одинадцять) грн 02 коп. був сплачений в повному обсязі. 09 жовтня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Хабловим Валерієм Миколайовичем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 642/2463/23. У зв`язку з тим, що відповідач не вносить плату за комунальні послуги, які нараховуються на загальну площу квартири, не приймає участі в утриманні спільного майна позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача половини витрат на оплату комунальних витрат. Представник позивача зазначає, що у період з 01 січня 2024 року по 20 лютого 2025 позивач понесла витрати на сплату комунальних послуг у розмірі 54601,84 грн. Водночас станом на 08.04.2025 заборгованість за комунальні послуги становить 96638,67 грн. З огляду на викладене представник позивача просить стягнути з відповідача 75620,24 грн у рахунок відшкодування витрат на утримання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 29.04.2025 ухвалою суду провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві надано строк для подання відзиву на позов. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з\~ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.04.2025 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] з 14.11.2018 на підставі права спільної часткової власності є власником 1/5 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 423190433 від 17.04.2025. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Відповідно до статті 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пунктів 5, 6, 13\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;\~індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі\~споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно з частиною другою\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Відповідно до частини третьої\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь\~у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4\~статті 544 ЦК України). У постановах Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц та від 25 червня 2020 року у справі 520/16591/16-ц сформульована правова позиція про те, що обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на власника частини квартири незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. А боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Верховний Суд роз`яснив, що тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги). Суд вказав, що якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат за сплату комунальних послуг за період з 01.01.2024 по 20.02.2025 у загальному розмірі 27300,91 грн суд зазначає таке. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 24.12.2021 у справі № 642/8016/21 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь комунального підприємства «Житлокомсервіс» заборгованість за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.11.2020 по 01.11.2021 в розмірі 1259,33; стягнуто в рівних частках з [PERSON] , [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 227 грн, тобто по 113,50 грн з кожного. Постановою державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуртової В.В. від 11.02.2025 у виконавчому провадженні № 77159371 відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 642/8016/21 від 26.02.2024 Ленінським районним судом міста Харкова. Боржником у вказаному виконавчому провадженні визначено [PERSON] . Постановою державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуртової В.В. від 19.02.2025 у виконавчому провадженні № 77159371 виконавче провадження з виконання судового наказу № 642/8016/21 від 26.02.2024 Ленінським районним судом міста Харкова закрито у зв`язку із погашенням заборгованості у повному обсязі. Вказане також підтверджується копією інформації про виконавче провадження від 22.04.2025. Відповідно до копії квитанції № 9ЕЕ5-6РТ9-5Е8К-3ЕХ9 від 17.02.2025 [PERSON] сплачено на реквізити Холодногірсько-Новобаварського ВДВС грошові кошти у розмірі 1797,40 грн. Призначення платежу: повне стягнення за ВП № 77159371 з виконання виконавчого документу судового наказу № 642/8016/21, виданого 26.02.2024 Ленінським районним судом м. Харкова. Отже позивачем доведено, що нею у повному обсязі виконано солідарне зобов`язання зі сплати заборгованості за надані КП «Житлокомсервіс» послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 1259,33 грн за період з 01.11.2020 по 01.11.2021. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача половину понесених витрат на утримання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Водночас, як вже встановлено судом, відповідач володіє на праві спільної часткової власності лише 1/5 частки квартири, розташованої за вказаною адресою. При цьому позивачем не надано суду відомостей на підтвердження наявності або відсутності інших співвласників такої квартири. У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВСУ від 04.11.2015 року у справі 6-734цс15, постанови ВС від 20.09.2018 року у справі № 522/7683/13-ц, від 01.09.2020 року у справі № 352/2163/13-ц). Посилання представника позивача на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29.09.2008 у справі № 2-2140/08 визначено порядок користування вказаною квартирою між сторонами суд не бере до уваги, оскільки суду не надано копію вказаного рішення, на яке посилається позивач. З огляду на вказане з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/5 понесених позивачем витрат на утримання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , стягнутих з [PERSON] та [PERSON] на підставі судового наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 24.12.2021 у справі № 642/8016/21, що становить 251,87 грн. Згідно зі ст.\~1\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст.\~42\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Отже виконавче провадження є формою примусового виконання судових рішень. Водночас будь-яке судове рішення в силу вимог ст.\~129-1\~Конституції України є обов`язковим до виконання та може бути виконане боржником добровільно. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що понесені позивачем витрати, пов`язані із примусовим виконанням судового рішення щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а тому відшкодуванню у порядку регресу не підлягають. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача понесених відповідачем витрат на оплату заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з листопада 2013 року по 31 січня 2022 року суд зазначає таке. Так, представником позивача надано суду копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 у справі № 642/2463/23 за позовною заявою КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання. Відомості, вказані у зазначеному рішенні, є знеособленими, з огляду на що суд позбавлений можливості встановити з кого саме та з яких підстав судом було стягнуто заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання на користь КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова В.М. від 16.08.2024 у виконавчому провадженні № 75827164 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 642/2463/23, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 10.01.2024 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по 31 січня 2022 року в розмірі 43311 грн та стягнення з [PERSON] . [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» судового збору у розмірі 2684 грн в рівних частках, тобто по 1342 грн з кожного. Боржником у вказаному виконавчому провадженні визначено [PERSON] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова В.М. від 16.08.2024 у виконавчому провадженні № 75827164 виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 642/2463/23, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 10.01.2024, закінчено у зв`язку із виконанням вимог виконавчого документу у повному обсязі. Вказане також підтверджується копією інформації про виконавче провадження від 22.04.2025. Водночас з вказаних документів неможливо встановити з яких підстав судом було стягнуто заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання на користь КП «Харківські теплові мережі». При цьому інших відомостей ані позивачем, ані його представником суду не надано, заяв про неможливість надання суду таких відомостей, клопотань про витребування доказів тощо до суду не подано. Крім того, на підтвердження фактичного понесення позивачем витрат на оплату заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з листопада 2013 року по 31 січня 2022 року, представником позивача надано суду знімок екрану телефона, на якому зображено квитанцію про перерахування відправником [PERSON] з одного рахунку на інший рахунок, власником якого також вказана [PERSON] , грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 1202,75 доларів США. Відомостей щодо понесення саме позивачем фактичних витрат зі сплати заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з листопада 2013 року по 31 січня 2022 року, позивачем суду не надано та матеріали справи не містять. З огляду на вказане суд доходить висновку, що позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача половини заборгованості за комунальні послуги станом на 08.04.2025 суд зазначає таке. Представником позивача заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача половини заборгованості за комунальні послуги станом на 08.04.2025, надані за адресою: [ADDRESS] , у загальному розмірі 96638,67 грн. На підтвердження наявної заборгованості представником позивача подано до суду знімки екрану телефону, на яких відображено суми, що підлягають сплаті за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , а саме: за послуги з газопостачання, надані ТОВ «ГК «Нафтогаз України» станом на 22.04.2025 у сумі 3283,49 грн, за послуги з газопостачання, надані ТОВ «Харківгаззбут» станом на 22.04.2025 у сумі 985,25 грн, за послуги вивозу сміття, надані КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» станом на 02.04.2025 у сумі 6154,32 грн, за послуги з електропостачання, надані ПрАТ «Харківенергозбут» у розмірі 5702,76 грн станом на 10.04.2025; за послуги з обслуговування внутрішньо-будинкових систем теплопостачання та теплопостачання, надані КП «Харківські теплові мережі» у сумі 30026,11 грн станом на 09.04.2025, за послуги з абонентського обслуговування водопостачання та водовідведення, водопостачання, водовідведення, ремонту внутрішньо-будинкових систем водовідведення та ремонту внутрішньо-будинкових систем водопостачання, надані КП «Харківводоканал» у сумі 46808,76 грн, послуг наданих КП «Житлокомсервіс» у сумі 3677,98 грн станом на 08.04.2025, що у загальному розмірі становить 96638,67 грн. Як вже було вказано судом, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4\~статті 544 ЦК України). Отже право на зворотну вимогу до солідарних боржників виникає у випадку виконання одним з інших солідарних боржників солідарного обов`язку. Позивачем не надано та матеріали справи не містять відомостей про те, що солідарний обов`язок з оплати заборгованості за комунальні послуги станом на 08.04.2025, надані за адресою: [ADDRESS] , у загальному розмірі 96638,67 грн фактично виконано [PERSON] . З огляду на вказане позовні вимоги в частині стягнення з відповідача половини заборгованості за комунальні послуги станом на 08.04.2025, надані за адресою: [ADDRESS] , у загальному розмірі 48319,34 грн задоволенню не підлягають. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України з відповідача\~на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial