Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У липні 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «ФК «Кредит-капітал» через свого представника адвоката Усенка\~М.\~І. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~101410666 від 27.12.2023. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №\~101410666, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 6\~000, грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка зі свого боку не виконала умов кредитного договору. 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №\~108-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №\~101410666 від 27.12.2023, що укладений між ТОВ\~«Мілоан» та [PERSON] . Сума заборгованості відповідачки становить 18\~874 грн 32\~коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4\~920 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 12\~934 грн 32 коп.; прострочена заборгованість за комісією 1\~020 грн. Враховуючи викладене, представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 27.12.2023 №\~101410666 в розмірі 18\~874 грн 32 коп., судовий збір в розмірі 2\~422 грн 40 коп. та витрат на правничу допомогу. 03.07.2025 суддею ухвалено відкрити провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.\~с.\~40). Відповідачка, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подала. Згідно з вимогами ч.\~13 ст.\~7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на підставі анкети-заяви на кредит №\~101410666, поданої в електронному вигляді, 27.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №\~101410666 від 27.12.2023 (а.\~с.\~5-13), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у строки та терміни, передбачені підпунктами 1.1-1.5 та п. 2.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим договором. Згідно з п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 6\~000 грн. Відповідно до умов п. 1.3 договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 27.12.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. За п. 1.3.1 договору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.01.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 10.04.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.\~1.3.2 договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11.01.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 10.04.2024 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4 договору). Згідно з п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1\~020 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1\~890,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 12\~420 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 договору). За умовами п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *24. У додатках № 1 та № 2 до договору сторони погодили графік платежів за договором (а.\~с.\~11). Згідно п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству (п. 6.2 Договору). Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил. У розділі 10 договору «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться особисті дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, адреса проживання, номер телефону. Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідачка під час укладення кредитного договору використовувала електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора 959308 і який був відправлений їй на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.\~с.\~12 на звороті). Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит №\~101410666, яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину №\~101410666 від 27.12.2023 (а.\~с.\~13). За платіжним дорученням №\~79440510 від 27.12.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок №\~ [NUMBER] грошові кошти в сумі 6\~000 грн (а.\~с.\~14). Таким чином відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору про споживчий кредит, шляхом заповнення анкети-заяви №\~101410666 про надання кредиту на сайті: tengo.ua з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором 959308, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти [NUMBER] , на яку, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 6\~000 грн. Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №\~234/8084/20. Факти та обставини укладення договору споживчого кредиту та отримання грошових коштів відповідачкою не заперечувались та не спростовані. Отже у відповідачки існують зобов`язання, що виникли з договору про споживчий кредит №\~101410666 від 27.12.2023. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка [PERSON] повністю виконала зобов`язання за укладеним договором. 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та був укладений договір відступлення права вимоги №\~108-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.\~с.\~16 на звороті-21). Відповідно до умов п. 1.2 договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до пунктів 6.2.3, 6.2.4 цього договору права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акта приймання-передачі реєстру боржників. Відступлення прав вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників. Відповідно до платіжної інструкції №\~2259 від 28.05.2024 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» здійснило оплату ТОВ «Мілоан» за відступлення прав вимоги згідно з умовами договору №\~108-МЛ/Т від 28.05.2024 (а.\~с.\~27). Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 28.05.2024 ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-капітал» реєстр боржників кредитора від 28.05.2024, складений за формою згідно із Додатком № 1 до договору. Кількість боржників: 3288 (а.\~с.\~25 на звороті). Відповідно до наявного у справі витягу з реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги №\~108-МЛ/Т від 28.05.2024 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» передане право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~101410666 від 27.12.2023 на загальну суму 18\~874 грн 32 коп., в т.ч.: залишок по тілу кредиту 4\~920 грн, залишок по відсотках 12\~934 грн 32 коп., залишок по комісії 1\~020 грн (а.\~с.\~27 на звороті). Згідно з положеннями ст.\~514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже до позивача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» перейшло право вимоги за договором споживчого кредиту №\~101410666 від 27.12.2023 від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно з договором відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2024 та після отримання права вимоги до відповідачки позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №\~101410666 від 27.12.2023 станом на 20.05.2025 (а.\~с.\~16). Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року текст статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» був викладений в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже до договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії за надання кредиту. Крім того, укладаючи кредитний договір від 27.12.2023, відповідачка [PERSON] повинна була достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинна була діяти добросовісно, а підписавши договір, вона погодилася з його умовами та взяла на себе зобов`язання, передбачені договором, в тому числі і щодо оплати комісії за надання кредиту. Відповідно до п. 1.5.1 Договору про споживчий кредит від 27.12.2023 №\~101410666 комісія за надання кредиту: 1\~020 грн, яка нараховується за ставкою 17,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Встановлення банком у кредитному договорі комісії не суперечить закону. Умова договору щодо обов`язку сплачувати комісію за надання кредиту недійсною визнана не була. За таких обставин позивач має право вимагати стягнення заборгованості з комісійної винагороди. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Отже, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені обставини, підтверджені доказами, які досліджені судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вказує, що у відповідності до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-капітал» при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2\~422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №\~10348 від 28.05.2025 (а.\~с.\~34). Отже, зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді судового збору у сумі 2\~422 грн 40 коп., що є належно підтвердженими. Крім того, позивач ТОВ «ФК «Кредит-капітал» просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, що підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги №\~0605 від 06.05.2025 (а.\~с.\~31), актом наданих послуг від 20.05.2025 №\~444 (а.\~с.\~32), детальним описом наданих послуг до акту №\~444 від 20.05.2025 (а.\~с.\~32 на звороті), свідоцтвом адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.\~с.\~29 на звороті), ордером (а.\~с.\~31 на звороті). Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа № 755/9215/15-ц), та у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 (справа №320/5284/19). Водночас, суд частково погоджується з твердженнями щодо неспівмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, так як заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000 грн. є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. Справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат не приймав участі в судових засіданнях. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням співмірності виконаної адвокатом роботи, та заявленої суми до стягнення, складності справи. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог, та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3\~500 грн. Саме така сума відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Outcome: approved