Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Представник позивача -Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С., діючи на підставі довіреності в інтересах позивача, 5 червня 2025 року звернулася з вказаним позовом в суд до [PERSON] , мотивуючи його тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] 21 липня 2021 року було укладено кредитний договір № 5595527709, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 19 309 грн строком користування - 18 місяців, на умовах визначених цим договором. Кредит надано безготівковим шляхом. 7 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» зобов`язується відступити Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 4 квітня 2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф від 4 квітня 2024 року, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 4 квітня 2024 року реєстру права вимог позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 21 701 грн 95 коп., з яких 12 867 грн 07 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1 грн 01 коп. - загальна заборгованість по відсоткам та 8 833 грн 87 коп. - загальна заборгованість по комісії., 0 грн - пеня/штрафи. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 21 701 грн 95 коп. та понесені судові витрати в сумі 3 028 грн. Ухвалою судді від 10 червня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження. Із власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, одночасно у позовній заяві просив суд: розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву на позов не подав; до початку розгляду справи по суті 20 серпня 2025 року спрямував до суду заяву про визнання позовних вимог; просив при ухваленні рішення врахувати його важке матеріальне становище, розгляд справи проводити без його участі. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стало невиконання відповідачем умов договору кредитування. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5595527709, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 19 309 грн строком користування - 18 місяців, на умовах визначених цим договором. Кредит надано безготівковим шляхом (а.с. 5 -6). 7 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» зобов`язується відступити Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 10- 11). 4 квітня 2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф від 4 квітня 2024 року, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 12 - 14). Як вбачається із Витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 4 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 21 701 грн 95 коп., з яких 12 867 грн 07 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1 грн 01 коп. - загальна заборгованість по відсоткам та 8 833 грн 87 коп. - загальна заборгованість по комісії., 0 грн - пеня/штрафи (а.с. 15). Розмір указаної заборгованості узгоджується із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 5595527709 від 21 липня 2021 року (а.с. 9). Згідно з частинами першою, другою статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статтей 627, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 Цивільного кодексум Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Положеннями статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо стягнення заборгованості за договором факторингу. Згідно положень пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, на підставі зазначених вище договорів факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за відповідними кредитним договором. Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги, заявлені позивачем, обґрунтовані, позов підлягає задоволенню, так як позивач має право вимагати виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за кредитним договором. Підстав для зменшення розміру заборгованості у зв`язку із важким сімейним становищем відповідача суд не вбачає. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 112198 від 16 травня 2025року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»було сплачено на користь держави судовий збір в сумі 3 028 грн. У відповідності до статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджет 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов. Відтак позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 1 514 грн. Інша частина судового збору, яка дорівнює 1 514 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved