Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Дармограй А.Т., за допомогою підсистеми «Електронний Суд», звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №509908-КС-002 про надання кредиту від 10.10.2024 у розмірі 88140 грн 00 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 26000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 43940,00 грн; сума заборгованості по штрафам 13000,00 грн; сума прострочених платежів за комісією 5200,00 грн та понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовна заява мотивована тим, що 10.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №509908-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 26000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 28.05.2025 року утворилась заборгованість за Договором №509908-КС-002 про надання кредиту в розмірі 88140 грн 00 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 26000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 43940,00 грн; суми заборгованості по штрафам 13000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 5200,00 грн. За викладених обставин позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 25.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 13 год. 15 хв. 31.07.2025 у приміщенні суду. Витребувано від АТ «ПУМБ» (ЄДРПОУ: 14282829, Місце реєстрації: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 10.10.2024 року (дата видачі кредиту) по 27.03.2025 року (дата закінчення терміну кредитування). 16.07.2025 на виконання ухвали суду від АТ «ПУМБ» надійшла запитувана інформація. Ухвалою від 31.07.2025 для здійснення повторного виклику відповідача відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 22.08.2025. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в даній справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. 10.10.2024 відповідач [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №509908-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на умовах визначених офертою (а.с.46-56). 10.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №509908-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.24-33). Зі своєї сторони позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0019, на номер телефону [NUMBER] , який було зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті (а.с.14-15). Відповідно до п. 2.1. - 2.8. Договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 26000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а останній зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Тип Кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 1%, фіксована. Комісія за надання Кредиту: 5200,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 26000,00 грн. Строк дії Договору: до 27.03.2025 р. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 63888,48,00 грн. ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором про надання кредиту перерахувавши грошові кошти у розмірі 26000,00 грн на картку позичальника, що вказана ним в особистому кабінеті (а.с.16). Крім того, 16.07.2025 на виконання ухвали суду від 26.06.2025 року від АТ «ПУМБ» надійшла виписка по рахунку № [NUMBER] [PERSON] , за період з 10.10.2024 по 27.03.2025, з якої вбачається, що 10.10.2024 відповідачу на платіжну картку було зараховано грошові кошти у сумі 26000 грн (а.с.82-84). Як вбачається із наданих позивачем доказів, відповідач свої зобов`язання за договором №509908-КС-002 про надання кредиту від 10.10.2024 належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості, станом на 28.05.2025, період кредитування з 10.10.2024 по 27.03.2025, утворилась заборгованість за Договором №509908-КС-002 про надання кредиту від 10.10.2024 в розмірі 88140 грн, яка складається з: 26000 грн - за кредитом; 43940 грн - по відсотках; 5200 грн - по комісії; 13000 грн - по штрафам (неустойка) (а.с.11-13). Даних про погашення відповідачем заборгованості за договором матеріали справи не містять. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов таких висновків. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 ЦК України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно з вимогами (стаття 1054 ЦК України). Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. Згідно з вимогами Закону України «Про захист прав споживачів», укладений між сторонами договір суд визнає договором про надання споживчого кредиту. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки невиконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530, 610, 611 ЦК України. Суд дійшов висновку, що в правовідносинах, з приводу яких між позивачем і відповідачем виник спір, у порушення означених вимог ЦК України, Закону про електронну комерцію відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем відповідає умовам, передбаченим Договором №509908-КС-002 про надання кредиту від 10.10.2024. Суд наголошує, що відповідачем зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку (статті 81, 83 ЦПК України) не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі. Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором у сумі 26000,00 грн, факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у погоджені ним строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»до [PERSON] у частині стягнення основної заборгованості в сумі 26000,00 грн, заборгованості по процентах у сумі 43940,00 грн та заборгованості по комісії у сумі 5200,00 грн підлягають задоволенню. Суд зазначає, що заборгованість по процентах, пред`явлена позивачем до стягнення, розрахована позивачем у відповідності до умов кредитного договору та в межах строку його дії. Водночас суд доходить висновку про безпідставність вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за штрафом (неустойкою), з огляду на таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, який триває донині. Позивачем нарахований штраф (неустойка) в розмірі 13000,00 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] штрафу (неустойки) в розмірі 13000,00 грн є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на 85,25 %, виходячи із змісту вище зазначеної норми, з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2065,10 грн.

Outcome: partial