Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним, право власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1.5562 га, кадастровий номер 1825085200:06:000:0242, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, будучи спадкоємцем за законом, прийняв спадщину після смерті матері звернувшись до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу для оформлення спадкових прав. Однак, постановою приватного нотаріуса від 28 березня 2025 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позов та просить суд визнати за ним право власності на частку земельної ділянки, оскільки іншим спадкоємцем є його рідна сестра. Позивач в судове засідання не з`явився, разом із позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. З позовними вимогами погоджується. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до\~18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3\~pravo=1">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV\~право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23\~Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У\~разі відмови нотаріуса в оформленні права\~на спадщину\~особа може\~звернутися до\~суду за\~правилами позовного\~провадження.\~ Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області 14 жовтня 2010 року, актовий запис № 86. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 76071977 від 04 березня 2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за номером 16/2024 приватним нотаріусом Данчевою Н.В. Також, встановлено, що [PERSON] , 1997 року народження, є сином померлої [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 09 березня 2010 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00043885949 від 04 березня 2024 року, [PERSON] , 07 червня 1996 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого її прізвище змінено на [PERSON] . Актовий запис про шлюб № 36 зроблено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9954622922025 від 21 березня 2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1825085200:06:000:0242, площею 1.5562 га, розташована у Житомирській області, Радомишльському районі, Ленінській сільській раді, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] на підставі Державного акту серії ЖТ № 157507, виданого 15 липня 2003 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирської області. Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 1165/35-24 від 02.04.2024 року, інформація про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1825085200:06:000:0242, внесена до Книги записів реєстрації державних актів на право власності, зареєстрована за гр. [PERSON] . Зазначено, що відсутній архівний примірник державного акта на ім`я гр. [PERSON] у Відділі № 1. Також підтверджено, що у графі "Державний акт право власності на земельну ділянку видано власнику" наявний підпис про його отримання. Постановою Приватного нотаріуса Данчевої Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 березня 2025 року, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної земельної ділянки. Підставою для відмови стало те, що право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , тоді як померлою, після якої відкрилась спадщина, є [PERSON] , і відсутні відомості про реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за прізвищем " [PERSON] " у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відсутній оригінал Державного акту. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved