Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ОК «ЖБК «Д.Комфорт» в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову просила визнати недійсним п.5.1 договору про сплату пайових внесків №1/1/1 від 20.12.2023 року, який укладений між ОК «ЖБК «Д.Комфорт» та нею, розірвати договір №1/1/1 від 20.12.2023 року про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Д.Комфорт», стягнути з відповідача на її користь грошві кошти у розмірі еквівалентному 25\~130,93 доларів США, станом на дату ухвалення рішення, які були сплачені на виконання умов договору №1/1/1 від 20.12.2023 року про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Д.Комфорт», а також моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 20.12.2023 року між нею та ОК «ЖБК «Д.Комфорт» був укладений договір №1/1/1 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Д.Комфорт». Згідно вказаного договору ОК «ЖБК «Д.Комфорт» зобов`язалося організувати будівництво багатоповерхового багатоквартирного будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язувався сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та мав право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним Договором для учасника. Договором визначено, що об`єкт нерухомості який мав бути переданий їй у власність є квартира загальною площею 42,62 кв.м. На момент укладення вказаного договору з урахуванням проектної площу вартість об`єкта нерухомості становила 937\~640,00 гривень, що еквівалентно 25\~131,06 доларів США. Відповідно до п. п. 4.2.1. п. 4.2. Договору, ЖБК зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та здачу його в експлуатацію в IV кварталі 2025 року при умові дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків. На виконання умов вказаного Договору з дотриманням графіку платежів, нею було здійснено оплату відповідно до умов Договору, у сумі становить 937\~635,00 грн. на розрахунковий рахунок відповідача. Відповідач свої зобов`язання в строк, передбачений п.п. 4.2.1. п. 4.2. Договору, не виконує, будівництво будинку не розпочав, відповідно до кінця IV кварталу 2025 року його будівництво не буде завершено та, відповідно, будинок не буде введено в експлуатацію. Cтаном на день подачі позову на об`єкті не виконано жодних підготовчих та будівельних робіт. Жодних повідомлень, як це передбачено умовами Договорів, про перенесення строків закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію позивачу не надходило. При цьому, сторони не погоджували інших строків завершення будівельних робіт на об`єкті забудови. Крім того, рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.08.2024 року у справі №924/509/24, яке набуло чинності, розірвано договір оренди землі №2/01 від 02.07.2014 року, укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ «Золота середина», згідно якого передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:17:001:0028, загальною площею 1300 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] на якій і повинен бути зведений відповідачем відповідний житловий будинок. Через істотне порушення відповідачем умов Договору, вона позбавлена того, на що очікувала за договором і на що розраховувала під час його укладення (отримати у власність проінвестований об`єкт нерухомості), фактично залишилася без квартири і без коштів, які вносились згідно умов Договору в рахунок її придбання, внаслідок чого їй спричинено шкоду у розмірі внесених на виконання цього договору коштів у загальному розмірі еквівалентному 25\~131,06 доларів США. Крім того, п.5.1 Договору №1/1/1 від 20.12.2023 року визначено, що у випадку розірвання даного Договору з ініціативи учасника, на умовах, викладених у п. 3.1.5. цього Договору, вступний та цільовий внески учаснику не повертаються, а пай повертається після укладення Договору про сплату внесків на будівництво вказаного в цьому договорі об`єкта нерухомості з новим учасником та після сплати новим учасником паю в сумі, внесеній учасником. Вважає пункт 5.1 Договору несправедливим, оскільки його положення погіршують становище покупця та суперечать вимогам чинного в Україні законодавства, а тому просить визнати вказаний пункт Договору недійсним. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору, вона має право на розірвання договору в односторонньому порядку, і не повинна отримувати згоду від іншої сторони договору на його розірвання та не повинна очікувати повернення сплачених коштів після наступної реалізації об`єкта нерухомості іншому покупцю, оскільки жодна третя особа не буде зацікавлена придбати об`єкт нерухомості у проблемному об`єкті будівництва, що свідчить про відсутність перспектив отримати кошти назад у свою власність. Окрім матеріальної шкоди позивачці було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача. Так, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків за договором, вона втратила можливість отримати у власність житло, яке мало би бути збудовано до кінця 2025 року, більше того вона також залишилась і без коштів, за які б могла придбати інше житло або використати в інших особистих цілях. Крім того, у неї виникли чималі життєві та матеріальні труднощі, сильні душевні переживання, та стрес. Вона зазнає глибоких моральних переживань, перебуває у напруженому психічному стані, внаслідок чого у неї часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, почуття розпачу та беззахисності, порушився сон, нормальні життєві зв`язки, звичний ритм життя. Указаний стан супроводжують часті головні болі. Позивачка вимушена вживати додаткових зусиль щодо захисту порушеного права, звертатися до адвокатів з метою захисту своїх прав у судовому порядку. Відзив на позов відповідачем не поданий. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача подав клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи встановлені судом. 20.12.2023 року між ОК «ЖБК «Д.Комворт» і [PERSON] був укладений Договір №1/1/1 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Д.Комфорт». За умовами вказаного Договору відповідач зобов`язався організувати будівництво багатоповерхового багатоквартирного будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, ввести будинок в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором, та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та мав право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним Договором для учасника (п. 1.1. Договору). При цьому, даний Договір вважається заявою учасника про вступ до асоційованих членів ЖБК. Після зарахування вступного та цільового внеску на рахунок ЖБК даний договір вважається рішенням голови ЖБК про прийняття Учасника до асоційованих членів ЖБК (п. 1.2. Договору). Предметом договору, згідно п. 1.5 Договору, є об`єкт нерухомості, розташований за адресою по [ADDRESS] , та передається учаснику з наступними характеристиками: Об`єкт - Квартира; Секція -1; Поверх -2; Загальна площа, кв.м.\~42,62 (проектна площа) ; Номер 1. (будівельний номер). Пунктами 2.1 та 2.2 Договору визначено, що вартість 1 кв.м загальної площі об`єкта нерухомості на день укладення договору становить 22\~000,00 гривень, що еквівалентно 589,60 доларам США, а вартість об`єкта нерухомості, з урахуванням його проектної площі 937\~640,00 гривень, що еквівалентно 25\~131,06 доларам США. Пунктом 2.8 Договору встановлено, що учасник сплачує розмір внеску в строки та в розмірах, визначених у Додатку №1 до Договору «Порядок сплати внеску», але в будь-якому випадку, зобов`язаний сплатити остаточну вартість об`єкта нерухомості до моменту введення об`єкта будівництва в експлуатацію. Термін оплати пайового внеску було визначено сторонами Договору наступним чином: 500 000,00 грн. до 25.12.2023 року, решта суми до 25.06.2024 року рівними частинами щомісячно до 25 числа кожного місяця починаючи з 25.01.2024 року по 72\~940,00 гривень. Пунктом 4.2.1 договору визначено, що ОК «ЖБК «Д.Комфорт» зобов`язано організувати будівництво об`єкта будівництва та задачу його в експлуатацію в IV кварталі 2025 року. Пунктом 3.1.5. Договору, учасник має право ініціювати розірвання цього Договору, у тому випадку, якщо ЖБК не виконає свого зобов`язання щодо завершення будівництва об`єкта будівництва. Відповідно до п. 5.1. Договору, у випадку розірвання даного Договору з ініціативи учасника, на умовах, викладених у п. 3.1.5. цього Договору, вступний та цільовий внески учаснику не повертаються, а пай повертається після укладення Договору про сплату внесків на будівництво вказаного в цьому договорі об`єкта нерухомості з новим учасником та після сплати новим учасником паю в сумі, внесеній учасником. На виконання умов указаного Договору [PERSON] на рахунок ОК «ЖБК «Д.Комфорт» було перераховано: 21.2.2023 року 500\~000,00 гривень, 08.02.2024 року 31\~190,00 гривень; 06.02.2024 року 369\~445,00 гривень, 08.02.2024 року 37\~000,00 гривень, а всього 937635,00 гривень. Станом на даний час Об`єкт будівництва по [ADDRESS] ОК «ЖБК «Д.Комфорт» не введений в експлуатацію, будівництво вказаного житлового будинку відповідачем не розпочато. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно зі ст.ст.\~626,\~627 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до положень\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із положеннями\~статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (стаття 612 ЦК України). Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Відповідно до частини першої\~статті 637 ЦК України\~тлумачення умов договору здійснюється відповідно до\~статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій\~статті 213 ЦК України\~визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими\~статтею 213 ЦК України\~(постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17). У\~статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18). Відповідно до\~статті 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Частиною першою\~статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж його належне виконання. Очевидним є те, що несправедлива умова договору далеко не завжди носить матеріальний характер чи пов`язана із застосуванням штрафних санкцій. Стаття 18 Закону «Про захист прав споживачів»\~прямо надає можливість визнати недійсними умови договорів, які є несправедливими. Законодавець дещо чіткіше виписав визначення справедливості, вказавши, що умови договору є несправедливими, якщо має місце істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частина 3 ст. 18 Закону наводить перелік умов договорів, які законодавець прямо відносить до несправедливих. Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст.\~3, ч. 3 ст.\~509 ЦК України); по-друге, умови договору приводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди позивачу. Відповідно до\~статті 203 ЦК України\~загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Стаття 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину визначає недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Приписами ст.217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до\~ст.611 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду № 14-714 цс 19 від 01.09.2020 року, виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті\~4\~та\~22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей\~16\~та\~23 ЦК України\~і\~статей 4\~та 22\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Зібрані у справі докази дають підстави стверджувати, що 20.12.2023 року між позивачем та ОК «ЖБК «Д.Комфорт» був укладений договір про сплату пайових внесків, відповідно до умов якого ОК «ЖБК «Д.Комфорт» зобов`язалося організувати будівництво житлового багатоповерхового будинку, який здати в експлуатацію в IV кварталі 2025 року, а позивач про інвестувати будівництво квартири у вказаному будинку на загальну суму 937635,00 гривень, що еквівалентно 25\~131,06 доларам США станом на час умалення договору. Позивач умови укладеного договору виконала у повному обсязі та здійснила оплату внеску в об`єкт будівництва у повному обсязі у визначені договором строки. Натомість ОК «ЖБК «Д.Комфорт» умови договору не виконало, та станом на час розгляду справи не лише не збудувало відповідний об`єкт будівництва, а взагалі не розпочало жодних робіт з його будівництва. Станом на час розгляду справи у суді підготовчі та будівельні роботи на об`єкті будівництва не розпочаті, що виключає можливість його завершення та введення в експлуатацію будинку в обумовлені Договором строки та відповідно свідчить про істотне порушення відповідачем умов укладеного Договору з позивачкою. Крім того, встановлено, що рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/509/24 від 29.08.2024, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2024, розірвано договір оренди землі № 2/01 від 02.07.2014, укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ «Золота середина», згідно якого передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:17:001:0028, загальною площею 13000 кв.м. (1,3 га), яка знаходиться по [ADDRESS] , тобто земельної ділянки, за адресою якої знаходиться об`єкт будівництва за Договором про сплату пайових внесків № 1/1/1 від 20.12.2023. Вказане на переконання суду свідчить про неможливість належного виконання відповідачем Договору про сплату пайових внесків № 1/1/1 від 20.12.2023 року. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем істотно порушені умови укладеного з позивачкою договору №1/1/1 від 20.12.2023 року про сплату пайових внесків у зв`язку із чим вимоги позивача про розірвання відповідного договору та стягнення з відповідача завданих збитків у сумі 25\~131,06 доларів США є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Також суд дійшов висновку про очевидно не справедливий зміст пункту 5.1. Договору, яким не передбачене повернення вступного та цільового внеску учаснику після укладення Договору у випадку його розірвання з ініціативи учасника, та як наслідок обґрунтованість позовної вимоги про визнання його недійсним. Щодо відшкодування моральної шкоди. За приписами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Внаслідок неналежного виконання ОК «ЖБК «Д.Комфорт» умов договору, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через стрес, який вона вочевидь перенесла внаслідок позбавлення можливості отримати про інвестоване нею житло. Зважаючи на характер діяння, що спричинило заподіяння моральної шкоди, умови, які цьому сприяли, його наслідків, характер, глибину та тривалість душевних страждань, поведінку як відповідача, так і позивача під час конфлікту, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у сумі 10000 грн. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] заявлено дві вимоги майнового характеру на загальну суму 1085650,98 гривень (1\~035\~650,98 грн. (еквівалент 25\~131,06 доларам США) як відшкодування завданих збитків та 50\~000,00 грн. (відшкодування моральної шкоди)), за які остання повинна була сплатити 8685,20 гривень судового збору (із застосуванням коефіцієнту 0,8), а також дві вимоги немайнового характеру, за які остання повинна була сплатити судовий збір у сумі 1937,92 гривень (із застосуванням коефіцієнту 0,8). Позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі ч.3\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за заявлені позовні вимоги у загальному розмірі 10303,12 грн (1937,92 гривень (за дві задоволені вимоги немайнового характеру) + 8365,20 гривень (задоволена частина вимог майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: partial