Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

03 липня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2021 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3936992, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 8500 грн. (п. 1.2. Договору). Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 2.1 Договору кредит було надано строком на 30 днів з 03 жовтня 2021 року, шляхом переказу на картковий рахунок, з терміном (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 02 листопада 2021 року. Відповідно до п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом становили 22 грн. 50 коп., які нараховуються за ставкою 0,01 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Договору було передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався на строк, визначений пунктом 2.1 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1-1.6 та п. 2.4 цього договору. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем були перераховані грошові кошти у розмірі 8500 грн. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 Договору). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Термін повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. 13 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладений договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право грошової вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3936992 від 03 жовтня 2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3936992 від 03 жовтня 2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на 03 липня 2025 року, становила 51875 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8500 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 43375 грн. 50 коп. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 3936992 від 03 жовтня 2021 року, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 16000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, зазначивши про це в позовній заяві, а також в ній зазначив, що проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 03 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3936992, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 8500 грн. (п. 1.2. Договору), який відповідно до п. 1.3, 2.1 Договору було надано строком на 30 днів з 03 жовтня 2021 року, шляхом переказу на картковий рахунок, з терміном (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 02 листопада 2021 року (п. 1.4. Договору). Відповідно до п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом становили 22 грн. 50 коп., які нараховуються за ставкою 0,01 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Договору було передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався на строк, визначений пунктом 2.1 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1-1.6 та п. 2.4 цього договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1-1.6 та п. 2.4 цього договору (а.с. 8-12). 03 жовтня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувало кошти в розмірі 8500 грн. згідно договору № 3936992 (а.с. 20). 13 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладений договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право грошової вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3936992 від 03 жовтня 2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с. 23-35). 10\~січня 2023\~року між\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» та\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» було\~укладено договір\~про відступлення\~права вимоги\~№ 10-01/2023,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» відступило\~право грошової\~вимоги ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~до позичальників,\~в тому\~числі за\~Договором про\~споживчий кредит\~№ 3936992\~від 03\~жовтня 2021\~року,\~що укладений\~між ТОВ\~«МІЛОАН» та\~ [PERSON] (зв. бік а.с. 35, 36-49). Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором № 3936992 від 03 жовтня 2021 року становить 51875 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8500 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 43375 грн. 50 коп. (а.с. 22). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також те, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідача в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Також відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1) та 16000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу, що підтверджується договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заявкою про надання юридичної допомоги № 1302 від 01 травня 2025 року, витягом з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30 травня 2025 року, (зв. бік а.с. 54, а.с. 55-60). На підставі викладеного,

Outcome: approved