Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. У липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що перебуває у шлюбі із відповідачем 16.08.2016. Шлюб був зареєстрований Києво-Святошинським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 101. Указані обставини підтверджуються повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2024. Позивач просить розірвати шлюб із відповідачем, через різні погляди на спільне (сімейне) життя та виниклі непорозуміння, суперечки, причиною звернення до суду є те, що в лютому 2022 року відповідач виїхав в невідомому напрямку, так як є громадянином іншої держави, через це шлюбні відносини припинили своє існування. На переконання позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бажання примиритися у неї відсутнє, подружні відносини між ними припинено, фактично сім`я припинила своє існування та розпалась. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача 21.08.2025 подала заяву про розгляд справи без участі позивача і її представник, позовні вимоги підтримує і просить їх задовільнити. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд ухвалою від 28.07.2025 прийняв указану вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду 21.08.2025 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений, а саме через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив у встановлений строк суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. За таких\~обставин суд\~вважає за\~можливе справу\~розглядати по\~суті за\~відсутності сторін,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~з ухваленням\~рішення. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 16.08.2016 [PERSON] \~та [PERSON] зареєстрували шлюб. Шлюб був зареєстрований Києво-Святошинським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 101. Указані обставини підтверджуються повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2024. Після реєстрації шлюбу прізвища не змінювались. Відповідно до положень ст.51\~Конституції України та ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55\~СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Згідно із ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», здійснено роз`яснення про те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно зі\~ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін існує формально та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, втрату фізичних та духовних зв`язків, а також почуття любові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних у справі доказів. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, даний позов є таким, що підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, зокрема позивача. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Позивач у позовній заяві не просить здійснити розподіл судових витрат.

Outcome: approved