Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

23.01.2025 [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Паліюк Лариса Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому майно. Відтак, у зв`язку з несприятливими сімейними обставинами, а саме постійним доглядом за малолітнім сином, що має інвалідність та важким матеріальним становищем, позивачка була вимушена увесь свій вільний час приділяти сину, який має особливі потреби, а тому не мала можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Син позивачки потребує особливого догляду та піклування, а тому весь вільний час вона проводила разом з ним, намагалась створити для нього сприятливі умови, які вплинули б на його стан здоров`я та сприяли б його скорішій реабілітації. Разом з тим, з початком навчального року позивачка вимушена була приймати участь на уроках в навчальному закладі разом з сином повний день. Окрім того, у серпні 2024 року, позивачка в усному порядку звернулась за консультацією про порядок прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса в м. Миколаїв, яка роз`яснила, що у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, позивачка має строк у 10 місяців для подання зави про прийняття спадщини. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Лариси Михайлівни, із заявою про прийняття спадщини лише 16.12.2024. Однак, позивачці було роз`яснено, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, про що надано письмову відповідь про неможливість оформлення спадщини і роз`яснення, що спадкоємиці необхідно звернутися до суду, щоб продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. В іншому порядку, крім судового, це питання вирішити неможливо. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.01.2025р. головуючою суддею по даній справі визначено, суддю Васильченко-Дригу Н.О. Ухвалою судді від 04.02.2025 відкрито провадження у справі. 17.02.2025 відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що зазначені позивачем підстави пропуску строку звернення із заявою до нотаріуса не є поважними. Позивачка як на момент смерті батька, так і після його смерті, увесь час проживає в населеному пункту із спадкодавцем та відповідачами, які є її матір`ю і рідним братом і мала реальну можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того посилання позивача на постійну зайнятість оскільки вона присутня на уроках свого сина в Новобузькому ліцеї № 1 суперечить доказам долученим до позовної заяви, оскільки батько позивача помер [INFO] , а навчання розпочалось через чотири місяця потому з 27.09.2024 року. Твердження позивачки про те, що вона отримала консультацію приватного нотаріуса у місті Миколаєві, яка повідомила їй про десятимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини теж викликає сумнів, оскільки практикуючий нотаріус не міг не знати про те, що такий строк вже не є діючим. Крім того, відповідачка [PERSON] та спадкодавець, як батьки позивачки, усе життя допомагали їй та її сім`ї: придбали житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, допомогли оформити земельні ділянки, постійно надавали грошові кошти на різні потреби. Після смерті [PERSON] члени усієї родини включно із позивачем обговорювали порядок прийняття спадщини, на що позивачка повідомила, що вона не буде претендувати на частку у спадщині. Крім того відповідачі повідомляли позивачці, що вони йдуть до нотаріуса і пропонували їй піти разом із ними, однак позивачка знову відповіла відмовою. Ухвалою суду від 21.03.2025 року задоволено самовідвід та відведено суддю Васильченко-Дригу Н.О. від розгляду цивільної справи №481/148/25, провадження №2/481/190/2025 за позовом. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи визначений новий головуючий суддя Уманська О.В. Ухвалою суду від 02.04.2025 року суддею Уманською О.В. справу прийнято до свого провадження та призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання. 13.02.2025 приватний нотаріус Паліюк Л.М. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Крім того надала суду для ознайомлення копію спадкової справи № 137/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 10.07.2025 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала про задоволення позовних вимог, просила відмовити. Крім того доповнила, що у позивача є старший син, який фактично перебував на утриманні відповідачки та спадкодавця, проживав певний час з ними, вони йому купили вантажний автомобіль для роботи. Представник відповідачки адвокат Судариков Г.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, спадкової справи №137/2024 та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] ( [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 21.08.1971 року ( а.с.10,11,12) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть, виданого 14.08.2024 Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного тану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 133 від 151.05.2023 ( а.с.25). Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Паліюк Л.М. із заявами про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] [INFO] , та його син [PERSON] [INFO] , які є спадкоємцями першої черги, та була заведена спадкова справа №№55/2023 (а.с.47-64). 05.12.2018 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті належні йому нежитлові будівлі та земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] заповів сину [PERSON] ( а.с.55) Приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Паліюк Л.М. про відкриття спадщини було повідомлено спадкоємицю [PERSON] , шляхом направлення листа на її адресу вих.. № 344/02-14 від 11.10.2024. Даним листом позивачці запропоновано до 10.11.2024 подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, або ж заяву про відмову від прийняття спадщини. Даний лист був направлений рекомендованим листом із поштовим повідомленням, за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Однак як видно із відмітки на конверті, він не був вручений [PERSON] і повернувся за закінченням терміну зберігання ( а.с.61-62). 16.12.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Паліюк Л.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] ( а.с.64). Однак, приватним нотаріусом Баштанського нотаріального округу Паліюк Л.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке входить до складу спадщини [PERSON] , померлого [INFO] , через пропуск строку на прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України що підтверджено листом за вих. № 430/02-14 від 16.12.2024 ( а.с.27). Крім того, судом встановлено, що позивачка має сина [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з інвалідністю. Він є здобувачем освіти 2-Б класу Новобузького ліцею № 1 Новобузької міської ради Миколаївської області з 27.09.2024 року. Протягом навчального періоду [PERSON] присутня на уроках із своїм сином ( а.с.13-19, 21). Крім того у період з 18.11.2024 по 29.11.2024 року [PERSON] , [INFO] , проходив курс реабілітації в Одеському обласному благодійному фонді реабілітації дітей-інвалідів «Майбутнє» ( а.с.20,24). Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина\~перша\~статті\~1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). За правилами частини\~першої\~статті\~1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті\~1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини\~третьої\~статті\~1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини\~третьої\~статті\~1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~Суд, вважає, що достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надала та не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальний дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивачка посилалась на те, що через ситуацію в країні та веденням воєнного стану існує додатковий 4-місячний строк для вступу в спадщину, про що їй повідомив нотаріус у місті Миколаєві. Крім посилалась на постійну зайнятість із сином, з яким відвідує уроки та постійно їздить на реабілітацію до іншого міста. Суд зазначає, що дійсно відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України Про нотаріат, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». У п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 06.03.2022 року) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану. 29.06.2022 року внесено нові зміни постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», згідно з якими з 29.06.2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 29.06.2022 року) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Однак, 19 червня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса 16.12.2024, тобто з пропуском строку для такого звернення. Посилання позивачки, що їй нотаріусом було роз`яснено,\~що існує додатковий 4-місячний строк для вступу в спадщину під час введення воєнного стану, не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами. Крім того, суд бере до уваги те, що відповідачі повідомляли позивачці про те, що мають намір звертатися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, і пропонували їй піти разом, на що вона відмовилась. Даний факт позивачка в судовому засіданні не заперечувала. Також нотаріусом вчинялись дії для повідомлення позивачки про необхідність звернення із заявою. Дійсно лист позивачкою отриманий не був. Однак, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, нотаріуса. Отже, листи, що повернулися з відміткою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 (провадження №61-11723св22). Посилання позивачки [PERSON] на постійну зайнятість із сином, суд також не може прийняти як поважну чи непереборну причину, виходячи з наступного. Як вірно зазначила відповідач у відзиві, між фактом смерті спадкодавця 10.05.2024 року та початком навчального процесу [PERSON] 27.09.2024 року пройшло більше 4 місяців, тобто позивачка не була залучена до уроків сина. Крім того, суд звертає увагу, що виходячи із документів наданих позивачко, на реабілітації із сином вона перебувала в період з 18.11.2024 по 29.11.2024 року, тобто вже за межами шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд зазначає, що для подання заяви про прийняття спадщини не є обов`язковим особисте подання документів безпосередньо в приміщенні нотаріальної контори, оскільки закон не позбавляє спадкоємця права направити цю заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування. Подібний правовий висновок сформульований у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 173/1581/2015, провадження № 61-4782св18, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, провадження № 61-6700св19, від 13 лютого 2020 року у справі № 362/2685/17, провадження № 61-15858св18. Крім того у постанові у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) від 26 червня 2024 року Верховний Суд виснував, що після закінчення строку, передбаченого\~ЦК України\~для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (у зв`язку зі своєю спорідненістю зі спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність в нього права на спадкування.\~У цьому аспекті потрібно також враховувати, що право на прийняття спадщини є суб`єктивним цивільним правом, зміст якого полягає в тому, що спадкоємцю надано альтернативу: прийняти спадщину або відмовитися від неї.\~Право особи на відмову від прийняття спадщини може бути реалізоване, зокрема, й шляхом неподання спадкоємцем протягом встановленого\~ЦК України\~строку заяви про прийняття спадщини, а реалізація цього права передбачає виникнення чи можливість виникнення в інших осіб права на спадкування та, як наслідок, набуття ними матеріального права, втручаючись у яке, потрібно дотримуватися, зокрема, й принципу "пропорційності". Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи сторін у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених\~статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі віднести з рахунок позивача.

Outcome: dismissed