Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

ТОВ «ФК Айконс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 28.04.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-28/04/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором № 968517 від 16.08.2020 укладеним з [PERSON] 28.04.2021 ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» відступив право вимоги за кредитним договором № 968517 від 16.08.2020 укладеним ТОВ «ФК Айконс» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] 16.08.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 968517 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами договору, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.2 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 10 000,00 гривень, дата надання кредиту 16.08.2020 строком на 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Станом на 21.03.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 28 950,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10 000,00 грн; заборгованості за комісіями і відсотками в розмірі 5700,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 13 250,00 грн. Відповідно до п. 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт www.credit7.ua або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Позивач на адресу відповідача направив вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 968517 від 16.08.2020, але на момент подачі позову вимога відповідачем без виконання. Позивач зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат ТОВ «ФК Айконс» понесених на професійну правничу допомогу підчас розгляду справи в суді щодо стягнення заборгованості за кредитним договором складає 12 922 грн 40 коп. виходить із розрахунку: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості 1 година 2000 грн; складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики 2,5 годин 5 000,00 грн; сплата судового збору за подання позовної заяви 2 422,40 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 1,5 години 3000,00 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції. 500,00 грн. Товариство просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 968517 від 16.08.2020 в розмірі 28 950,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 16.08.2020 ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] уклали договір № 968517 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що підтверджується копією даного договору. Пунктом 1.1 договору передбачено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Пунктом 2.1 кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . Пунктом 9.14 договору передбачено, що всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 10 000,00 грн, строком на 30 днів, за зниженою процентною ставкою 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка складає 1,90 %. Орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору складає 15 700,00 грн. Довідковою про ідентифікацію підтверджено, що відповідач, з яким укладено договір, ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора А701) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/ на номер телефону [NUMBER] . Листом від 21.05.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило, що відповідно до договору № 968517 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.08.2020 відповідачу перераховано 10000,00 грн на карту № [NUMBER] . Додатком № 1 до зазначеного договору - графіку платежів дата повернення позики та сплати нарахованих процентів 15.09.2020, сума кредиту 10 000,00 грн, сума нарахованих процентів 5 700,00 грн, разом до сплати 15 700,00 грн. 28.04.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» укладено договір факторингу № 1-28/04/2021, відповідно до якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників (портфель заборгованості). 28.04.2021 між ТОВ «ФК «Сіті фінанс» та ТОВ «ФК Айконс» уклали договір № 1-28/04/2021 відступлення права вимоги, відповідно до якого кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-28/04/2021 від 28.04.2021 за договором № 968517 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.08.2020 загальна сума заборгованості 28 950,00 грн, яка складається з суми кредиту 10 000,00 грн, залишок по відсотках 5700,00 грн, прострочені відсотки 13 250,00 грн. Позивач на адресу відповідача направив вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором від 28.03.2025, в якій ТОВ «ФК Айконс» вимагає від відповідача протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплатити суму боргу за кредитним договором, що становить 28 950,00 грн. Судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «ФК Айконс» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення, оскільки відповідач умови договору не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту на користь позивача. 07.08.2025 позивач подав заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн. Відповідно до ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19). Водночас суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Судом встановлено, що 16.06.2025 між ТОВ «ФК Айконс» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги № 16/06/2025. Відповідно до п.1.1 вказаного договору клієнт доручає, а адвокат приймає доручення і бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором. Згідно копії рахунку № 01.08.2025-4 від 01.08.2025 адвокатом Пархомчуком С.В. надано послугу - правнича допомога згідно договору про надання правової допомоги № 16/06/2025 від 16.06.2025 в розмірі 10 500,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 01.08.2025. Таким чином, загальна вартість наданих послуг складає 10 500,00 грн. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідачкою не заявлено, тому з неї підлягає стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі ч. 3 ст. 133 та ст. 137, 141 ЦПК України у розмірі 10 500,00 грн. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved