Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

10.07.2025 року [PERSON] звернулась до суду з наданим позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50\~750,74 грн. Позов мотивовано тим, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2011 року шлюб між сторонами розірвано, після чого донька перебуває на повному утриманні позивача. Згідно виконавчого листа Апостолівського районного суду Дніпропетровської області №2-664/11 від 16.09.2011 року, було стягнуто аліменти на користь останньої у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з 08.06.2011 року, на підставі чого державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження №29795273. Відповідно до виконавчого листа Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року №2/171/199/18 розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , було змінено, відповідач повинен сплачувати у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі чого Білоцерківським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області відкрито виконавче провадження № 56489811. Відповідач тривалий час не працює офіційно і будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому внаслідок чого в нього утворилась заборгованість по виплаті аліментів за період з 0101.2022 року по 30.06.2025 року в розмірі 181\~035 грн. 67 коп., в зв`язку з чим просить стягнути на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 50\~750,74 грн.. Позивач в судовому засіданні надала пояснення відповідно наданого позову, який підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином. У зв`язку з наведеним суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 12.11.2009 року сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] .. Згідно виконавчого листа Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2011 року було стягнути аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з 08.06.2011 року. Відповідно до виконавчого листа Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року, розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] було змінено, а саме було вирішено сплачувати аліменти у розмірі1/4 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 1718 від 04.07.2025 року виданої Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області встановлено, що станом на 01.07.2025 року згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість по сплаті аліментів становить 181035,67 (сто вісімдесят одна тисяча тридцять п`ять гривень 67 копійок) грн.. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідач, достовірно знаючи про наявність судового рішення про стягнення аліментів, не виконує покладений на нього обов`язок по сплаті аліментів. Частиною 1 ст.\~196\~СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З роз`яснень, викладених в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто, обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається саме на боржника. Судом не встановлено поважних причин несплати аліментів відповідачем, що свідчить про наявність його вини у виникненні заборгованості. Встановивши факт виникнення заборгованості по аліментам та наявність вини відповідача в цьому, суд прийшов до висновку про наявність у позивачки права на стягнення неустойки (пені) на підставі ст. 196 СК України. Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Розрахунок за формулою у разі повної несплати аліментів: p=A x B x1%, де -р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; -А нарахована сума аліментів за місяць; -В кількість днів прострочення сплати суми аліментів за місяць. У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідно до ч.1 ст.\~417\~ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Суд керується правовою позицією, викладеною в зазначених вище постановах, при вирішенні даної справи. Відповідно до ст.\~20\~СК України до вимог про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів позовна давність не застосовується. Згідно розрахунку, наданого позивачкою за період з 01.10.2020 року по 30.06.2025 року, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] становить 50 705,74 грн. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені, оскільки [PERSON] не надав доказів на підтвердження поважності причин несплати аліментів у визначеному розмірі, доказів утворення заборгованості з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахуванням аліментів банком тощо. Він не подавав клопотання про зменшення розміру пені. Відповідно до ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.141ЦПК\~України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved