Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Богуш М.К. звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначає, що позивач є рідним братом та єдиним спадкоємцем за законом [PERSON] , який помер [INFO] . 26.02.2020 позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Партоли М.Д. із заявою про прийняття спадщини за померлим братом, у результаті чого нотаріус завела спадкову справу 3/2020. До складу спадкового майна входить гаражний бокс № [NUMBER] , черга [NUMBER] в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 02.03.2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва (Наказ № 326-С/ГК від 24.02.2004), зареєстрованого в КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 01.04.2004 за реєстровим номером 36847. 12.03.2025 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Партолою М.Д. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва у про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності [PERSON] на гаражний бокс № [NUMBER] , черга [NUMBER] в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS] . Ураховуючи неможливість в інший, ніж судовий спосіб, оформити право власності на спадкове майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього, позивач просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на гаражний бокс № [NUMBER] , черга [NUMBER] в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Партола Майя Дмитрівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження. 08.04.2025 до суду від Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому міська рада просила на підставі поданих стороною доказів прийняти законне та обґрунтоване рішення та розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.05.2025 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Партола Майї Дмитрівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 09.06.2025 на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Партола М.Д. надійшли належним чином завірені копії спадкової справи №3/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Протокольною ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10.06.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, при цьому 14.08.2025 до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Богуш М.К. надійшло клопотання, в якій просила розглянути справу без участі представника позивача, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, від відповідача надійшов відзив, у якому серед іншого просить розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Партола Майя Дмитрівна у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00047370135 від 08.10.2024. Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 02.03.2004, виданого Головним управлінням житлового забезпечення м.Києва (Наказ №326-С/ГК від 24.02.2004) та інформаційної довідки КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.12.2020, гаражний бокс № [NUMBER] (черга 2) в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2020. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, серед іншого, на гаражний бокс № [NUMBER] (черга 2) в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи № 3/2020, яка заведена після смерті [PERSON] , встановлено, що брат [PERSON] - [PERSON] 26.02.2020 подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Партола М.Д. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 12.03.2025 представник [PERSON] - [PERSON] подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Партола М.Д. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс № [NUMBER] , черга [NUMBER] в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS]. З матеріалів спадкової справи № 3/2020, яка заведена після смерті [PERSON] , вбачається, що інші особи, крім брата померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом не зверталися. Відповідно до листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Партола М.Д. від 26.11.2024 спадкоємцем за законом до майна померлого є його рідний брат - [PERSON] . За встановлених обставин, [PERSON] є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] (спадкодавця), та має право на спадкування за спадкодавцем, у зв`язку з відсутністю спадкоємців попередньої черги. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Партола М.Д. від 12.03.2025, [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, посвідченої Л.А.Чуєнко, приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області, 13 серпня 2024 року та зареєстрованої у реєстрі за № 946, від імені [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс № [NUMBER] , черга [NUMBER] в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS] після померлого [INFO] рідного брата довірителя - [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем та/або його представником не подано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності [PERSON] на гаражний бокс № [NUMBER] , черга [NUMBER] в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS] . Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як роз`яснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.4.19 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, статті 18, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] належало майно, серед іншого, гаражний бокс № [NUMBER] , черга [NUMBER] в ГБК «[INFO]» по [ADDRESS], на успадкування якого за законом має право позивач, а також те, що оформити спадщину на це майно позивач позбавлений можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому, суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на вказане спадкове майно у судовому порядку. Отже позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом знайшли підтвердження за матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Партола Майя Дмитрівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved