Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб між ним (позивачем) та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26.03.2011 році Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 122, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин більше пів року тому і з цього часу вони мешкають окремо. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Позивач у судове засідання не з`явився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності, оскільки примирення і збереження шлюбу між ними не можливе. Відповідач у судове засідання не з`явилася , про час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечує щодо задоволення позову позивача та розгляд справи за його відсутності, оскільки примирення і збереження шлюбу між ними не можливе. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 26.03.2011 році зареєстрували шлюб в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 122. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що сторони більше пів року тому проживають окремо, спільного господарства не ведуть , спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин і з цього часу вони мешкають окремо, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого збереження сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України , особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При ухваленні рішення суд бере до уваги те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.03.2011 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Шлюбні відносини у сторін по справі припинилися більше пів року тому і з цього часу вони мешкають окремо. Чоловік і жінка після припинення шлюбних відносин згоди щодо продовження подружнього життя не досягли, примирення між ними не відбулося. Їх родина фактично розпалася і вони проживають окремо. Розірвання шлюбу не порушує їх інтересів та інтересів їх дітей. Відмова в розірванні шлюбу може порушити їх право на створення нової сім`ї. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать проте, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved