Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

04 березня 2025 року керівник Глобинської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Оболонської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що Глобинською окружною прокуратурою установлено факт незаконного використання права на безоплатну приватизацію [PERSON] [PERSON] всупереч ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, на час отримання спірної земельної ділянки кадастровий номер 5324585100:00:005:0642, уже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норми безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, отримавши у власність земельну ділянку з кадастровим номером 5324081900:00:032:0032, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.03.2019, яку в подальшому продала на підставі договору купівлі-продажу №1526, укладеного між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , яка на даний час є власником спірної земельної ділянки, беззаперечно була обізнана про незаконність використання права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. За вказаним фактом Сектором дізнання ВП «№1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні №12024175510000315 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та 30.09.2024 обвинувальний акт скеровано до суду. Ухвалою Семенівського районного суду полтавської області від 13.11.2024 у справі №547/1038/23, яка набрала законної сили 21.11.2024, закрито кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України. Тому просив земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,000 га з кадастровим номером 5324585100:00:005:0642 витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь власника земельної ділянки Оболонської сільської ради та стягнути з останньої судовий збір на користь Полтавської обласної прокуратури, сплачений за пред`явлення даного позову. Ухвалою суду від 26.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене на 29.04.2025. 29.04.2025 підготовче судове засідання відкладено на 15.05.2025 у зв`язку з неявкою відповідачки. Ухвалою суду від 02.06.2025 прийнято до розгляду заяву керівника Глобинської окружної прокуратури Полтавської області про зміну підстав позову від 02.06.2025, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 26.06.2025. Ухвалою суду від 26.06.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті на 06.08.2025. У судовому засіданні прокурор Глобинської окружної прокуратури Полтавської області Гнідаш В.І. просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Оболонська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлені належним чином, відповідно до заяви від 23.05.2025 просили розглянутии справу без участі представника Оболонської сільської ради ( а.с.73, 95). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 98). Відзиву, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. З огляду на одночасне існування усіх обставин, зазначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до приписів\~статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ №1462-СГ від 28.02.2019 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено раніше розроблений проєкт землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га сіножатей (кадастровий номер 5324081900:00:032:0032) із земель сільськогосподарського призначення державної власності зі зміною виду цільового призначення на ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324081900:00:032:0032 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.03.2019 (номер відомостей про речове право: 30876329) (а.с. 22-24). В подальшому зазначену земельну ділянку продано на підставі договору купівлі-продажу № 1526 від 18.12.2020, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25-26). Окрім цього, рішенням вісімнадцятої сесії сьомого скликання об`єднаної територіальної громади Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області № 16 від 12.02.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства [PERSON] загальною площею 2,00 га з присвоєним кадастровим номером 5324585100:00:005:0642. Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324585100:00:005:0642 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.06.2020 (номер відомостей про речове право: 37021414) (а.с. 27). Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач отримала у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,000 га кадастровий номер 5324081900:00:032:0032 та земельну ділянку площею 2,000 га кадастровий номер 5324585100:00:005:0642 (а.с. 22-24). З огляду на це, земельна ділянка площею 2,000\~га (кадастровий номер 5324585100:00:005:0642), що знаходиться на території Кременчуцького району Полтавської області вибула із земель комунальної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, поза волею її власника Українського народу та держави в особі Оболонської сільської ради. Таким чином, [PERSON] всупереч ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, на час отримання спірної земельної ділянки кадастровий номер 5324585100:00:005:0642 використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. За вказаним фактом Сектором дізнання ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024175510000315 від 24.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, та 30.09.2024 обвинувальний акт у ньому скеровано до суду. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 13.11.2024 у справі № 547/1038/23, яка набрала законної сили 21.11.2024, закрито кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, що є\~нереабілітуючою підставою (а.с. 36-38). Згідно\~ст. 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно п. «б» ч. 1\~ст. 81 Земельного кодексу України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 706/1685/16-ц). Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 78 ЗК України\~право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Положеннями\~статті 81 ЗК України\~визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей\~116,\~118,\~121 ЗК України. Згідно із ч. 1\~ст. 116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4\~ст. 116 ЗК України\~передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Передбачена ст.\~116,\~121 ЗК України\~одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої\~ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Відповідно до ч. 1\~ст. 121 ЗК України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства\~не більше 2 гектарів. Визначений\~ст. 118 ЗК України\~порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст.\~116,\~121 ЗК України. З урахуванням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України\~право на безоплатне отримання земельної ділянки державної або комунальної власності одного виду, громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. Частиною 2 ст.\~373\~ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4\~ст. 263 ЦПК України). Цивільним кодексом України\~передбачені засади захисту права власності. Зокрема,\~ст. 387 Цивільного кодексу України\~надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до закріпленого в\~статті 387 ЦК України\~загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно з положень ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України). На підставі\~ст. 387 Цивільного кодексу України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст. 19, 21 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (п. 10\~Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). У спорах про витребування майна суд встановлює обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому, закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу 1 п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі речових прав державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником. Отже, судом встановлено, що [PERSON] всупереч ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, на час отримання спірної земельної ділянки кадастровий номер 5324585100:00:005:0642 уже використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норми безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, тобто отримала зазначену земельну ділянку з порушенням норм земельного законодавства та володіє нею незаконно. Враховуючи викладене земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,000 га з кадастровим номером 5324585100:00:005:0642 підлягає витребуванню з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Щодо представництва прокурором, суд зазначає наступне. Згідно з п. 3 ч. 1ст. 131-1 Конституції Українив Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно дост. 1 Закону України «Про прокуратуру»прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановленіКонституцією Українифункції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Абзацом 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді. Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Конституційний Суд України зазначив, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6,7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абзац 2 частини 5 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положеньстатті 2 Арбітражного процесуального кодексу України(справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99). Відповідно до абзаців 1 - 3 ч. 4ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Частинами 4 - 5\~ст. 56 ЦПК України\~передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбаченихстаттею 185цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц). 27.01.2025 керівник Глобинської прокуратури повідомив в.о. Оболонської сільської ради Золотаренко Л., що Глобинською окружною прокуратурою установлено факт незаконного використання права на безоплатну приватизацію [PERSON] на території Оболонської сільської ради, що свідчить про наявність підстав для звернення до суду з відповідним позовом.(а.с. 39-41). 31.01.2025 № 114 в.о. сільського голови Оболонської сільської ради Золотаренко Л. повідомила прокуратуру що з цивільним позовом до [PERSON] про повернення земельної ділянки 5324585100:00:005:0642 площею 2 га звертатися на даний час не має можливості у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору та значним навантаженням на юриста у зв`язку із проведенням інвентаризації земель (а.с. 41). 25.02.2025 керівник Глобинської окружної прокуратури Полтавської області повідомив Оболонську сільську раду про встановлення підстав для пред`явлення позову до [PERSON] про витребування земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,00 га з кадастровим номером 5324585100:00:005:0642 до суду (а.с. 42). Отже, суд вважає, що звернення прокурора в даному випадку з позовом до суду спрямоване на відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо безоплатної передачі земельної ділянки у приватну власність з порушенням закону та повернення її для потреб територіальної громади Оболонської сільської ради, яка вибула з її розпорядження незаконно. Оболонська сільська рада своєчасно не звернулась до суду з позовом про відновлення порушеного права територіальної громади Оболонської сільської ради як власника земельної ділянки та не мала на меті цього робити, про що повідомила керівника Глобинської окружної прокуратури. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог керівника Глобинської окружної прокуратури та витребування земельної ділянки із незаконного володіння відповідачки. Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тому з відповідача слід стягнути на користь Полтавської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved