Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Охременко А.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить встановити факт перебування на утриманні дітей до 18 років. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що заявник та його дружина [PERSON] 11.09.2018 року зареєстрували шлюб. Від попередніх стосунків у дружини залишилось двоє неповнолітніх дітей донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ними та яких заявник з моменту реєстрації шлюбу фактично утримує та виховує. Наразі у подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Також представник зазначає, що заявник працює, матеріально забезпечує свою сім`ю, що складається з дружини та трьох неповнолітніх дітей. Рідні батьки [PERSON] та [PERSON] не приймають участі у їх вихованні, не спілкуються з ними не надають матеріальну допомогу. У зв`язку з чим позивач просить встановити юридичний факт-перебування на утриманні двох дітей дружини [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді від 09.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить підпис у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.47). Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2018 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача " [PERSON] " (а.с.12). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.11). Також встановлено, що відповідач [PERSON] має двоє дітей від попередніх відносин - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] записаний [PERSON] . Батько [PERSON] записаний [PERSON] (а.с.10,7) . Сім`я позивача та відповідача має статус багатодітної сім`ї відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Новоукраїнської РДА (а.с.24). Згідно довідки Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 01.10.2024 № 234 [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , до складу його сім`ї входять та проживають разом з ним, [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька дружини), [PERSON] (донька дружини), [PERSON] (син) (а.с.13). Згідно довідки про доходи № 37 від 04.10.2024 року виданої ТОВ «Молода Гвардія», про те, що [PERSON] працює трактористом-машиністом с/г виробництва в ТОВ «Молода Гвардія», загальна сума доходу за період з жовтень 2023 по вересень 2024 року становить 173 462 грн 21 коп (а.с.14). Згідно довідки форма ОК-7 з заробітної плати позивача здійснюються відрахування до ПФУ (а.с.1617). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У відповідності 315 - 318 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів перебування на утриманні, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих немайнових чи майнових прав. Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 15 СК України сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України. За приписами ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини особою, яка не має з нею кровного споріднення (як заявник у цій справі), є доведеність існування обставин, в силу яких обсяг прав матері або біологічного батька дитини обмежується або припиняється. За твердженням позивача вбачається, що з моменту перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] її неповнолітні діти від попередніх відносин дружини проживають разом з ними та знаходяться на його утриманні. Статтею 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню. Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер. Матеріали справи свідчать про те, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] мають рідних батька - [PERSON] та [PERSON] .. Батьки дітей не позбавлені батьківських прав, не звільнені від обов`язку надання коштів на утримання дітей. У своїй заяві позивач вказує, що з моменту спільного проживання із [PERSON] її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з ним, він надає дітям належне утримання та турботу. Крім того, позивач не довів, що має у своїй власності нерухоме або цінне рухоме майно, що сплачує комунальні послуги за місцем свого спільного проживання з дітьми, що оплачує витрати на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття для дітей тощо. Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на утриманні позивача неповнолітніх дітей дружини, окрім спільного місця проживання, матеріали справи не містять. Суд вважає, що факт спільного виховання заявником свої дитини та дітей від першого шлюбу його дружини без надання інших достатніх та належних доказів не підтверджує факт перебування цих дітей на утриманні позивача. Законом не заборонено добровільно утримувати неповнолітніх дітей своєї дружини від першого шлюбу, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить позивач. Жодних обставин існування перешкод у вирішенні ним питання щодо виховання дітей, лікування чи навчання дітей без встановлення цього факту - заявником суду не зазначено і доказів такого до заяви не додано. Крім того, за встановлених обставин не можна вважати, що позивач є особою, який самостійно утримує малолітніх дітей дружини, оскільки суду не було надано доказів, що така допомога надається саме ним, а не матір`ю малолітніх дітей, на яку такий обов`язок покладений у силу вимог ст. 180 СК України. Отже, до суду не було надано доказів того, що у позивача як у вітчима виник обов`язок утримувати неповнолітніх дітей його дружини від першого шлюбу. Надання ж матеріального утримання чужій дитині добровільно (навіть в разі доведення такого факту) не означає, що дитина перебуває на утриманні особи в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Виходячи з аналізу вищевказаних норм та обставин суд зазначає, що позивач як вітчим та за згодою матері дитини може добровільно брати участь у вихованні чи навіть утриманні дітей своєї дружини, проте це не породжує юридичного обов`язку щодо утримання позивачем цих дітей. Таким чином, з огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітніх дітей. У відповідності до 141 ЦПК України судові витрати понесені заявником не відшкодовуються.

Outcome: dismissed