Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладеного з позивачем (надалі за текстом - позикодавець) Договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-100433430 від 10.08.2021 (надалі за текстом - Договір кредиту) у частині своєчасного повернення кредиту, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 71 211,40 грн. Ухвалою суду від 14.03.2023 (суддя Анохін А.М.) відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Заочним суду від 15.09.2023 (суддя Анохін А.М.) позов задоволено повністю. 04.12.2023 до суду від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Гребенюк В.В. Ухвалою суду від 25.01.2024 скасовано заочне Рішення від 15.09.2023 та зупинено провадження у справі до звільнення відповідача з військової служби. 21.10.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 22.10.2024 витребувано докази. 27.01.2024 до суду від МО України надійшли витребувані Ухвалою від 22.10.2024 відомості. Ухвалою суду від 27.06.2025 поновлено провадження у справі. 01.08.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. 14.08.2025 до суду від позивача надійшла заява про розгляд без участі У судовому засіданні сторони участь не взяли. Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд залишає його без задоволення з огляду на наступне. Відповідно до Довідки №2/1806 від 11.07.2025 виданою ВЧ № [NUMBER] відповідач перебуває на військовій службі з 03.12.2023. Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Відповідно до положень пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. п. 1 та 3 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; у службовому відрядженні. Верховний Суд чітко сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань. Вказана правова позиція знайшла своє відображення, зокрема, в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.08.2022 року в справі № 461/5209/19, від 21.12.2022 року у справі № 456/2541/19, тощо. Відповідно до п. 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України. Результат аналізу п. 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу. Проте, матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки у матеріалах справи відсутній наказ по особовому складу. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20. Також, матеріали справи не містять доказів про переведення військової частини № [NUMBER] , в якій проходить військову службу відповідач та яка знаходиться в [ADDRESS] , на воєнний стан або залучення до проведення антитерористичної операції, що виключає можливість відповідачу прибувати в судові засідання. Виходячи з наведених міркувань, суд залишає без задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Оскільки відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачем та відповідачем було укладено Договір, за змістом якого за змістом якого позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надано позичальнику на наступних умовах: п. 1.1. банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» в гривні на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів Кредиту згідно цієї Заяви-Договору, а також внесення Клієнтом готівкових та безготівкових коштів на Поточний рахунок виключно з метою погашення Кредиту; п. 1.2. на умовах цієї Заяви-Договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 52237 грн. 25 коп., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування; п. 1.2.1. кредит надається з метою: п. 1.2.1.1. придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 50200 грн.; п. 1.2.1.2. оплати Клієнтом страхового платежу в розмірі 2037 грн. 25 коп. на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», страховим посередником якого виступає Банк; п. 1.2.2. строк Кредиту - 72 місяці, з 10.08.2021 (дата надання Кредиту) по визначену Графіком дату останнього щомісячного ануїтентного платежу; п. 1.2.3. процентна ставка фіксована, і становить 22,95% річних з 10.08.2021 по 11.10.2021, з 11.10.2021 - 45,90 % річних, без укладання додаткової заяви; п. 1.2.4. дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 10 числа кожного календарного місяця згідно графіка; п. 1.4. у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. статті 3 Розділу 6 правил обставин дефолту, банк має право відмовити клієнту в наданні кредиту (з припиненням зобов`язання банка надати кредит) та/або вимагати дострокового виконання клієнтом зобов`язань за кредитом, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів за кредитом, про що направляє клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу банка, клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені банка. У разі невиконання цієї вимоги, банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості клієнта за кредитом, які не суперечать законодавству України; п. 2.3. клієнт зобов`язаний здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, у визначену підпунктом 1.2.4. пункту 1.2. Заяви-Договору дату; п. 2.4. у визначений п. 2.3. Заяви-Договору строк Клієнт має забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку для подальшого здійснення Банком Договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди; п. 8. клієнт підтверджує, що ознайомлений з чинною редакцією правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою-договором поширюється положення договору, правил, в тому числі Розділів 2, 6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов договору, правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви-договору клієнт підтверджує, що до відносин сторін за цією заявою-договором застосовуються всі положення договору, в тому числі Розділів 2.6 правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом. 10 серпня 2021 року відповідач підписав паспорт споживчого кредитування, чим підтвердив те, що отримав і ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надану йому виходячи із обраних ним умов кредитування. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом. Відповідач також був ознайомлений з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), засвідчивши його своїм електронним підписом. 10 серпня 2021 року відповідач підписав заяву № 14-RO-82-100433430 на приєднання до договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12.06.2020, згідно з якою прийняв пропозицію ПрАТ «Страхова компанія» УНІКА Життя» на укладення договору добровільного страхування життя для клієнтів фізичних осіб, які отримують в АТ «Райффайзен Банк Аваль» споживчий кредит за програмою кредитування «Кредит готівкою», в порядку та на умовах викладених в договорі, та висловила повну та безумовну згоду з його умовами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За змістом ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором кредиту. Позикодавець перерахував позичальнику кошти у розмірі 52 237,25 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, за користування кредитом позикодавець нарахував позичальнику 9 924,27 грн. процентів. Крім цього, позивач вказує, що у зв`язку з несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків такі простроченні відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту у розмірі 9049,88 грн. Отже, всього банком було нараховано 18 974,15 грн процентів. Враховуючи вказані положення законодавства та умови Договору кредиту, суд приходить до висновку про правомірне нарахування комісії. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. 18.10.2022 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, у якій банк вимагав не більше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів в сумі 71211,40 грн. Отже, відповідно до умов Договору строк повернення кредиту є таким, що настав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту в передбачені строки не виконав, а відтак, заборгованість із простроченого кредиту (тіло кредиту) відповідача перед позивачем становить 52 237,25 грн. Згідно з наданим позикодавцем розрахунком, за вказаним кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 71 211,40 грн. та складається з наступного: 52 237,25 грн. - тіло кредиту; 18 974,15 грн. - заборгованість за процентами. Визначаючи розмір заборгованості боржника, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений кредитором розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок щодо обов`язку суду під час перевірки розрахунку заявлених позовних вимог викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі N 917/1739/17). Враховуючи вищезазначене, а також те що станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника по тілу кредиту в розмірі 52 237,25 грн та заборгованість по процентам 18 974,15 грн перед позикодавцем належним чином доведена, документально підтверджена та клієнтом не спростована, а тому вимоги позивача в частині стягнення коштів з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Outcome: approved