Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] , вказавши його місце проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого просить суд стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 04.12.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №3766. У шлюбі в сторін народилось діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; Станом на дату подання позову донька, [PERSON] [INFO] , досягла повноліття, навчається у університеті ім. Анджея Фрича Моджевського у Кракові (Польща) за напрямом «Менеджмент» на стаціонарній формі навчання, на платній основі. Вартість навчання протягом навчального 24/25 року становить 9 400,00 злотих, з них посеместрово 4 700,00 злотих. За перший семестр вартість навчання у розмірі 4 700,00 злотих сплачена 26.07.2024. Станом на дату видачі довідки заборгованості з платежів не має. Навчання спільної доньки унеможливлює отримання нею інших доходів, що обумовлює необхідність надання матеріальної допомоги на час навчання. Відповідач добровільно не бере участі у її утриманні. Крім цього, є молодою та працездатною особою, інших утриманців, крім спільних дітей у нього нема, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу. Відтак вказує, що аліменти у вказаній сумі забезпечать рівність обов`язку утримання дітей, тому просить суд задовольнити вимоги позовної зави у повному обсязі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, судове засідання у справі призначено на 12.03.2025 (а.с. 12-13). У судові засідання, призначені на 12.03.2025\~та 11.04.2025 сторони не з`явились (а.с. 27, 35). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Баран О.І. (а.с. 41-42). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2025, встановивши після\~відкриття провадження\~у справі,\~що позовну\~заяву подано\~без додержання\~вимог,\~викладених у\~статтях 175,\~177\~цього Кодексу,\~відповідно до\~ч.\~11\~ст.187\~ЦПК України,\~позовну заяву\~залишено без\~руху.\~Встановлено процесуальний\~строк для\~усунення недоліків,\~який продовжено\~ухвалою від\~10.06.2025 (а.с. 48-50, 68, 69). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.07.2025 продовжено розгляд справи, (а.с. 81-82). У судові засідання, призначені на 12.07.2025 та 05.08.2025, сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач - через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Представник позивача, відповідно до ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України, подав клопотання про розгляд справи 21.07.2025 та в наступні дати без його та позивача участі, відповідно до якої він проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 84, 85). Аналогічна заява представником позивача подана 04.08.2025 (а.с. 92, 93). Тож, відповідач допустив повторну неявку, при цьому заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 04.12.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №3766. [INFO] у сторін народилась донька, [PERSON] , про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 22.09.2006 зроблено відповідний актовий запис за №5433 та видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] (а.с. 4). До позовної заяви додано рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13.04.2020 у справі № 466/1866/20, яким розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04.12.2025 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів, про що зроблено актовий запис № 3766. (а.с.77-79). Зареєстроване місце проживання позивача за адресою [ADDRESS] , встановлено судом із відповіді №\~1006427 від 02.01.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 9). За тією ж адресою, згідно із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1429423 від 29.05.2025, також зареєстровано [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 43). Довідкою № W2iKS/24/25/311/Z від 19.11.2024 виданою Університетом імені Анджея [PERSON] в Кракові встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є студенткою денної форми навчання у 2024/2025 році, Факультету Управління та Соціальної Комунікації (а.с. 61 - 62). Довідкою № FK 331/2024/UAFM від 19.11.2024 виданою Університетом імені Анджея [PERSON] в Кракові встановлено, що [PERSON] (номер залікової книжки [NUMBER] ), яка навчається за напрямком: Управління І ступеня навчання на денній формі, оплата за перший курс навчання становить 4700 польських злотих за семестр, а за 2024/2025 навчальний рік - 9\~400 польських злотих. За перший семестр вартість навчання у розмірі 4\~700 польських злотих сплачено 26.07.2024р. Станом на дату видачі довідки не має заборгованості з платежів (а.с.59 - 60). Інформація про місце роботи відповідача у справі відсутня, як і розмір його доходів. Оцінка суду. Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~(далі\~ СК України), під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, передбачають обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Обставини за яких тягар утримання повнолітніх дітей у зв`язку з їх навчанням лежить виключно на одному із батьків є порушенням закону. У відповідності до вимог ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом беззаперечно встановлено, що донька відповідача, [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття, вона є студентом І курсу денної форм навчання Факультету Управління та Соціальної Комунікації Університету імені Анджея Фрича Моджевського в Кракові, що підтверджується відповідними довідками, та потребує матеріальної допомоги на навчання, беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку,а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків, а також беручи до уваги той факт, що відповідачем не подано суду жодних доказів для спростування позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. При цьому, таке рішення відповідає найкращим інтересам дитини та необхідності створення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом враховано\~вимоги ч.\~1\~ст.191\~СК України\~згідно\~якої аліменти\~на дітей\~за рішенням\~суду присуджуються\~від\~дня пред`явлення\~позову,\~яким у\~даній справі\~є 31.12.2024\~року (а.с. 1). Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому, суд роз`яснює, що ч. 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах\~про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Щодо сплати судового збору, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то суд враховує приписи ч. 6 ст. 141 ЦПК, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій міститься вимога щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави.

Outcome: approved