Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (ТОВ «Фінпром Маркет»), в інтересах якого діє представник Ткаченко Ю.О., звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №75824975 у розмірі 32 599,52 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 01.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75824975, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 грн строк позики - 64 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.6% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису O3S0ywDr1B, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 договору позики №75824975, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15 000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес»), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією №64c0fe87-f065-42b7-ae6c-6ebafc491b37 від 01.07.2021, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. В подальшому, позикодавцем/первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище договором позики, зокрема: 21.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2112 від 21.12.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75824975 від 01.07.2021. 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №310323-ФК від 31.03.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75824975 від 01.07.2021. Відповідно до реєстру прав вимог від 31.03.2023 до договору факторингу №310323-ФК від 31.03.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 599,52 грн., з яких: 15 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 599,52 грн. - сума заборгованості за відсотками. Представник позивача Ткаченко Ю.О. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомила та не подала відзив у на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями частин 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 01.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75824975, за умовами якого розмір позики складав 15 000 грн., строк позики 64 днів, базова процентна ставка 1,6% фіксована, знижена процентна ставка 1,52%, процентна ставка за понадстрокове користування 2,7% орієнтовна загальна вартість позики 25099,52 грн. Згідно п. 1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти відповідно до умов договору, додатках до нього та правилах, тобто позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти від суми позики протягом строку позики згідно з графіком платежів, або достроково. Відповідно до п. 4 договору проценти за договором нараховуються на залишок позики згідно з графіком платежів, за кожний день користування позикою, включаючи дати отримання та повернення. Згідно п.п. 5.1 п. 5 договору позики, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився за посиланням https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором O3S0ywDr1B. Згідно п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах ануїтету), за користування позикою позичальник сплачує товариству проценти у розмірі, визначеному у договорі позики. Згідно з платіжною інструкцією №64c0fe87-f065-42b7-ae6c-6ebafc491b37 від 01.07.2021 [PERSON] перераховано кошти у сумі 15 000 грн. на платіжний інструмент № [NUMBER] . Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір №75824975 від 01.07.2021 ідентифікована товариством та 01.07.2021 о 09:34:12 надано одноразовий ідентифікатор: O3S0ywDr1B Згідно з довідкою №КД-000004948/ТНПП від 23.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27 квітня 2023 року №21/764-рк), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 01.07.2021; номер платежу №64c0fe87-f065-42b7-ae6c-6ebafc491b37; сума 15 000 грн.; отримувач Близнак Софія, ЕПЗ номер [NUMBER] . Згідно з інформацією АТ КБ «Приватбанк», наданою суду на виконання ухвали від 30.04.2025, банківська картка № [NUMBER] відкрита на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . На зазначену банківську картку 01.07.2021 були зараховані грошові кошти в сумі 15 000 грн. 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2112, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей. Відповідно до реєстру прав вимоги №4 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 32 599,52 грн. 31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» («Клієнт») та ТОВ «Фінпром маркет» («Фактор») укладений договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки [PERSON] за договором позики №75824975 від 01.07.2021. Відповідно до реєстру заборгованості до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 ТОВ «Фінпром маркет» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 32 599,52 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 17 599,52 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №75824975 від 01.07.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінпром маркет» складає: 32 599,52 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 17 599,52 грн - заборгованість за процентами. За умовами статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З огляду на викладене, оскільки умови договору позики №75824975 від 01.07.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , відповідачем не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі договорів факторингу перейшло до позивача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінпром Маркет» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача 15 000 грн суми заборгованості за тілом. Проте суд не може погодитися з розрахунком заборгованості за процентами, з огляду на таке. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому, вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Так, пунктом 2.2. договору позики №75824975 від 01.07.2021 визначено, що кредит надається строком на 64 дні, тобто до 02.09.2021. Доказів того, що в подальшому сторонами було пролонговано вказаний договір позики матеріали справи не містять. Суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитним договором №75824975 від 01.07.2021 у відповідності до ст. 1048 ЦК України в межах строків кредитування, визначених в укладених між сторонами договорах. Таким чином, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом №75824975 від 01.07.2021 за період з 01.07.2021 по 02.09.2021 в межах строку кредитування у відповідності до умов п.2.2 договору позики №75824975 від 01.07.2021 та додатку №1 до договору позики становить 25099,52 грн, з яких: 15 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 1099,52 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відтак, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за відсотками у розмірі 10 099,52 грн. Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч.2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За умовами частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; витяг з акту №4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, згідно з яким правова допомога надавалась в наступному обсязі: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір доказів (500 грн.); підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики (3000 грн.). Таким чином, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та приходить до висновку, що витрати на надану позивачу правничу допомогу у розмірі 3500 грн. є обґрунтованими. Разом з тим, враховуючи принцип пропорційності судових витрат до задоволених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 2 694,65 грн витрат на професійну правничу допомогу. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1865 грн, що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 22.08.2025.

Outcome: partial