Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У травні 2025 року до суду надійшла позовна заява М(Т)СБУ, в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого відшкодування в розмірі 111596,96 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1450,00 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 05.10.2023 року у м.Києві між автомобілем «Kia Sorento» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Volkswagen Passat» державний номерний знак [NUMBER] сталося ДТП, в результаті якого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського апеляційного суду від 08.10.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та встановлено, що його дії знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, М(Т)СБУ, за заявою власника автомобілем «Volkswagen Passat» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] було сплачено страхове відшкодування у сумі 111596,96 грн. З огляду на те, що [PERSON] , у добровільному порядку, не відшкодував М(Т)СБУ суму виплаченого страхового відшкодування, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.05.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до копії постанови Київського апеляційного суду від 08.10.2024 року у справі №753/19391/23, [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 05.10.2023 року між автомобілем «Kia Sorento» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Volkswagen Passat» державний номерний знак [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль «Volkswagen Passat» державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] . Відповідно до матеріалів цивільної справи, цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Kia Sorento» державний номерний знак [NUMBER] , не застрахована. Згідно матеріалів цивільної справи, цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Volkswagen Passat» державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПАТ «НАСК» Оранта» (поліс №215136586). Відповідно до копії звіту №656_23_MTS, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю Volkswagen Passat» державний номерний знак [NUMBER] становить 125516,82 грн. На підтвердження розміру збитків також надано акт огляду колісного транспортного засобу та фотознімки. Відповідно до копії наказу (справа №96836), за заявою [PERSON] . М(Т)СБУ було вирішено сплатити відшкодування у розмірі 111596,96 грн. Факт сплати підтверджується копією платіжної інструкції №719382 від 28.01.2025 року. Згідно копії платіжної інструкції №99602, ТОВ СОС Сервіс Україна в рахунок оплати послуг аварійного комісара, сплачено 1450,00 грн. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 1-2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції чинній на час вчинення ДТП, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~ст.29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» \~№ 3720-IX,\~чинного на\~час звернення\~до суду, МТСБУ після\~здійснення регламентної\~виплати має\~право зворотної\~вимоги до:\~ особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до п. 40.1 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції чинній на час вчинення ДТП, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Згідно п. 41.4 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції чинній на час вчинення ДТП, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Тобто, з аналізу вказаних норм матеріального права вбачається, що у разі відсутності у винуватця ДТП чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, за заявою потерпілого, М(Т)СБУ відшкодовує спричинену шкоду, яку в подальшому за регресним позовом, має право стягнути з винної особи. З огляду на вищевикладене, заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди, підлягають задоволенню, оскільки М(Т)СБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної потерпілому на підтвердження чого суду надані належні докази. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 3028,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved