Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява АТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, 20.11.2023 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3000016762, шляхом підписання удосконаленим електронним підписом клієнта, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також виконувати зобов`язання визначені кредитним договором. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі кредиту виконав повністю, шляхом перерахування коштів відповідачу у розмірі 20000,00 грн, натомість позичальник своїх зобов`язань належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 16.01.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18738,90 грн, з яких: 16443,27 грн заборгованість за тілом кредиту, 2295,63 грн заборгованість за відсотками. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитними договорами в розмірі 18738,90 грн, а також 3028,00 грн судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 справу № 127/7689/25 передано на розгляд судді Вінницького міського суду Вінницької області Короля О.П. Ухвалою суду 25.03.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Вінницького міського суду Вінницької області Цибка О.В. від 05.06.2025 №83/25 цивільну справу № 127/7689/25 передано на повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з звільненням з посади судді Вінницького міського суду Вінницької області [PERSON] на підставі заяви про відставку. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 справу № № 127/7689/25 передано на розгляд судді Вінницького міського суду Вінницької області Жмудю О.О. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2025 цивільну справу прийнято до\~свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення кореспонденції за останнім відомим місцем його проживання, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом встановлено, що 20.11.2023 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3000016762, на підставі якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримав його на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до умов Кредитного договору № 3000016762 від 20.11.2023 [PERSON] отримав відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, кредит видається у розмірі 20000,00 грн на цільове призначення кредиту: на загальні споживчі цілі. Протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується фіксовано процентна ставка у розмірі 34,99 %. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтентичних Платежів. На підтвердження отримання відповідачем грошових коштів позивачем надано до позовної заяви належним чином засвідчені копії: меморіального ордеру №25636777 від 20.11.2023 на суму 20000,00 грн. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №3000016762 від 20.11.2023 перед АТ «ОТП БАНК» станом на 16.01.2025 становить 18738,90 грн, з яких: 16443,27 грн - заборгованість за тілом кредиту та 2295,63 грн - за відсотками. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Предметом спору є стягнення заборгованості за кредитними договорами. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі Згідно із ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) У частині першій статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України) Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин першої, третьої статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач погодився на умови кредитного договору шляхом його підписання та в подальшому порушив його, що призвело до утворення заборгованості за договором. Згідно з наведеним позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед банком за вказаними кредитними договорами становить 18738,90 грн. Вказана заборгованість узгоджується з наданим рахунком за період з 20.11.2023 по 16.01.2025 стосовно заборгованості відповідача. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання його зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинний нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений судом. При цьому суд звертає увагу, що відповідач не надав доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості. Також, останнім не надано власного розрахунку щодо їх невірного нарахування чи будь-якого доказу на їх спростування. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками в розмірі 18738,90 грн підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн судового збору. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved