Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

01.05.2025 року представник Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суму надмірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо-переміщеним особам у розмірі 15000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] разом із сином [PERSON] , [INFO] перебувають на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщені особи з 28.04.2023 року, яким була призначена та виплачувалася допомога у період з 01.04.2023 року по 29.02.2024 року у розмірі 5000,00 грн. Позивач вказує, що за результатами здійсненої Міністерством фінансів України верифікації [PERSON] перебуває за кордоном понад 30 календарних днів підряд; за даними Державної прикордонної служби України станом на 23.12.2024 року перебуває за кордоном з 10.10.2023 року. Також зазначає, що про перебування [PERSON] за кордоном під час отримання призначеної допомоги, відповідачка [PERSON] повідомила управління лише 19.12.2024 року під час подання заяви про призначення допомоги на проживання на наступний шестимісячний період. Отже, з 01.12.2023 року [PERSON] разом із [PERSON] втратили право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та у період з 01.12.2023 року по 29.02.2024 року отримали вказану допомогу неправомірно. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість у сумі 15000,00 грн. не повернута. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2025 року було прийнято позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження по\~цивільній справі\~за позовною\~заявою Департаменту\~праці\~та\~соціальної\~політики\~Одеської\~міської\~ради до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені\~ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала\~судді була\~направлена на\~адресу відповідача\~ [PERSON] \~ [ADDRESS] ,\~за місцем\~її фактичного\~проживання,\~відповідно до\~довідки про\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи\~та була\~повернута з\~позначкою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»,що підтверджується повідомленням (накладною) кур`єрської служби та є належним повідомленням. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Встановлено, що [PERSON] подала заяви про взяття її та сина [PERSON] , [INFO] на облік, як внутрішньо переміщених осіб та заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. На підставі поданих заяв, сформовано довідку від 28.04.2023 №5106-7001772844 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування [ADDRESS] та довідку від 28.04.2023 №5106-7001772876 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування [ADDRESS] . Рішенням управління соціального захисту населення в Київському районі ДП та СП ОМР від 05.06.2023 року [PERSON] та [PERSON] , [INFO] призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, з 01.04.2023 року - у розмірі 5000,00 грн. щомісячно (2000,00 грн. [PERSON] та 3000,00 грн. [PERSON] , [INFO] ). Судом встановлено, що за результатами здійсненої Міністерством фінансів України верифікації [PERSON] перебуває за кордоном понад 30 календарних днів підряд; за даними Державної прикордонної служби України станом на 23.12.2024 року перебуває за кордоном з 10.10.2023 року. Таким чином, оскільки [PERSON] , 23.01.2008 року перебуває за кордоном більше 30 календарних днів у період з 10.10.2023 року по теперішній час, допомога за період з грудня 2023 року по лютий 2024 року була отримана неправомірно та виникла переплата у розмірі 15000,00 грн. У зв`язку виявленням переплати, позивач надіслав відповідачу лист за №230125/70105/545 від 23.01.2025 року про припинення надання соціальної допомоги переміщеним особам на проживання та повернення коштів, який, як вказує позивач, залишений без виконання, та жодних повернень від отримувача допомоги не здійснювалось. Відповідно до пункту 29 Порядку 332, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі. Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата. Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 (далі - Порядок). За змістом п. 2 Порядку, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Відповідно до п. 3 Порядку, допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги (п. 5 Порядку №332). Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 16.04 2022 №457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України установлено, що для підтримки окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, надається внутрішньо переміщеним особам, відомості про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, - допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам». Взяття на облік заявника за новим фактичним місцем проживання/перебування здійснюється відповідно до пункту 9 цього Порядку. Пунктом 6 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332 встановлено, що якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більше як 30 календарних днів чи більше як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин. Згідно з пунктом 9 Порядку №332, уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги») орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг. Судом встановлено, що про перебування [PERSON] за кордоном під час отримання призначеної допомоги, відповідачка [PERSON] повідомила управління лише 19.12.2024 року під час подання заяви про призначення допомоги на проживання на наступний шестимісячний період. Отже, з 01.12.2023 року [PERSON] разом із [PERSON] втратили право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та у період з 01.12.2023 року по 29.02.2024 року отримали вказану допомогу неправомірно. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку допомога переміщеним особам на проживання, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила вчасно позивача про них, що є зловживанням з її боку. Тому, кошти у розмірі 15 000,00 грн. підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved