Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є спадкоємицею померлої [INFO] [PERSON] , яка приходилась їй матір`ю. Свого часу, - 23.05.1997 року її матері було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Останні роки, до часу, який передував смерті її матері, вона мешкала разом з нею, як за місцем її проживання у [ADDRESS] , так і за місцем її реєстрації у [ADDRESS] , оскільки за станом свого здоров`я її матір потребувала догляду та сторонньої допомоги від неї. Інших родичів, які б могли надавати їй допомогу не було. Після смерті матері із заявою про прийняття спадщини, у порядку ст.ст.1269, 1270 ЦК України вона не зверталась, але через деякий час, на початку 2024 року, вона виявила наявність заповіту, який її матір склала 25.03.2010 року, та про який їй до цього було не відомо. 11.11.2024 року, одразу після виявлення заповіту, вона звернулась до приватного нотаріуса Арнаут О.В. за оформленням права на спадщину за заповітом. 16.01.2025 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску нею строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати їй додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився. Третя особа до судового засідання не з`явилась. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме на належну їй квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] від 11.06.1997 року, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ за № 60п-160. За життя, а саме 25.03.2010 року, [PERSON] , склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Крижановською С.М., згідно якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що день смерті буде належити їй і на що за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] , [INFO] . 16.01.2025 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на майно, що складається з квартири [ADDRESS] , у зв`язку з із пропущеним строком для прийняття спадщини. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.\~1268\~ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 3 статті 1272\~ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, у постанові від 23 серпня2017 року № 6-1320цс17. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які повинні бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved