Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У грудні 2024 року адвокат Веснянко О.М. в інтересах [PERSON] (далі - Заявник) звернувся до суду з заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю. У обґрунтування поданої заяви посилається на те, що в червні 2024 року за грошову винагороду блогер [PERSON] . Сторінка в Instagram (обліковий запис) [INFO] Ел.пошта: [INFO] запропонувала доньці заявниці ( [PERSON] ), пройти індивідуальний курс навчання SММ-спеціаліста, контент мейкера. Донька заявниці ( [PERSON] ) погодилась пройти індивідуальний курс навчання у блогера [PERSON] та звернулася до [PERSON] з проханням оплатити їй навчання та перерахувати відповідну суму коштів блогеру [PERSON] . З метою оплати вартості навчання своєї доньки, [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк», де отримала кредит за договором 24060436488051 від 04.06.2024 року, підтвердила зобов`язання за договором та доручила банку встановити регулярний платіж (списання) з належної платіжної картки/рахунку [NUMBER] на погашення заборгованості перед банком. Встановлена кількість платежів 12. За рахунок коштів кредитного ліміту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснив платіж блогеру [PERSON] в сумі 37990 грн. по адресу ресурсу htths://www.instagram.com/[INFO]/. Email: [INFO] , через систему WayForPay (система для приймання платежів за послуги онлайн) в якості оплати вартості індивідуального курсу навчання SММ-спеціаліста, контент мейкера. Система WayForPay надала документ, з якого вбачається, що 04.06.2024 року (23:02:57) платіж в сумі 37990 грн. був проведений на оплату замовлення (invoice)_1717506025.2914. Оплата пройшла успішно. ЄДРПОУ отримувача 3671705560 (номер платника податків [PERSON] ), IBAN [NUMBER] . Однак отримувач коштів блогер [PERSON] не виконала своїх зобов`язань, не надала [PERSON] послуг індивідуального курсу навчання SММ-спеціаліста, контент мейкера, чим порушила договірні зобов`язання. З метою збору доказів перерахування коштів в сумі 37990 грн. блогеру [PERSON] , 17.10.2024 року заявник [PERSON] звернулася в АТ КБ «Приватбанк» з письмовою заявою про розкриття банківської таємниці. 11.11.2024 року за № 20.1.0.0.0/7-241017/12205 АТ КБ «Приватбанк» відмовив [PERSON] в наданні інформації, що містить банківську таємницю, зазначеної в запиті. Заявник повідомляє, що інформація, яку вона запитувала у «Приватбанка» необхідна їй для захисту своїх майнових інтересів, адже вона має намір звернутися до суду з позовом про стягнення коштів (відшкодування шкоди) з [PERSON] на свою користь за неналежне виконання/невиконання обов`язків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2024 року заяву [PERSON] , залишено без руху. 23.12.2024 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2024 року заявником усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2025 року відкрити провадження по справі № 757/57367/24-ц за правилами окремого провадження. 29.01.2025 року на адресу суду від [PERSON] надійшли заперечення. 03.02.2025 року на адресу суду від представника заявника надійшла відповідь на заперечення. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися, однак відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Від представника заявника в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі заявника та її представника, вимоги підтримали, просили задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Основними нормативно-правовими актами та документами, якими визначається правовий режим інформації, що містить банківську таємницю, та які гарантують таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком та відомостей про клієнта в Україні є Цивільний кодекс та Закон України «Про банки і банківську діяльність». Статтею 1076 ЦК України передбачено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком та відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їх представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Порядок розкриття банківської таємниці визначено в ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Цією правовою нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. З огляду на зміст ч. 1 ст. 62 Закону підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначений законом і є вичерпним. З аналізу цієї правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Зазначені обмеження, зокрема викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, й не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням суду. Такий висновок узгоджується з главою 12 ЦПК України, що регулює порядок розгляду судом справ про розкриття банківської таємниці (ст. ст. 347-350 ЦПК України). Згідно з ст. 348 ЦПК України, у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи або фізичної особи зокрема має бути зазначено, обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що з заяви та доданих документів не вбачається та відповідно, заявником не наведено достатніх правових підстав в обґрунтування розкриття судом інформації відносно [PERSON] , яка містить банківську таємницю. За таких обставин, суд вважає заяву не обґрунтованою, не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed