Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, визначивши заінтересованими особами [INFO] , Міністерство оборони України, у якій просила встановити факт , що вона знаходилась на утриманні свого брата [PERSON] , [INFO] , в тому числі в момент його смерті, яка настала [INFO] В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON] є її рідним братом, з яким вона разом із своєю донькою з 2021 року почали проживати разом. Під час спільного проживання [PERSON] ніс усі витрати на купівлю майна спільного користування, регулярно сплачував комунальні платежі, фінансово забезпечував її дитину. Після смерті батьків, інших родичів вони не мають. З 23.07.2022 року [PERSON] був призваний на військову службу до ВЧ [NUMBER] навідником 3 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно - штурмового батальйону. [PERSON] зазначає, що [PERSON] , будучи на військовій службі та перебуваючи у зоні бойових дій , продовжував регулярно надавати гроші на її утримання та для життєвих потреб. Заявник вказує, що [PERSON] [INFO] загинув від вибухової травми внаслідок виконання бойових завдань. [PERSON] зазначає, що у період з 01.06.2022 р. по 06.09.2025 р. постійно надсилав на її карту грошові перекази та вона перебувала на його утриманні. На початку жовтня 2023 р. [PERSON] звернулась до [INFO] для отримання одноразової грошової дороги та соціальних виплат на виконання п. 2 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як отримувач такої допомоги в розумінні ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак [INFO] їй було відмовлено у виплаті такої допомоги та роз`яснено , що у неї не має правових підстав для оформлення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану». У зв`язку, з чим змушена звернутись до суду з даним позовом . Ухвалою суду від 02 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження. Ухвалою суду від 07 січня 2025 року виправлено описку в ухвалі суду від 02 січня 2025 року в частині дати смерті [PERSON] 15 січня 2025 року від заінтересованої особи [INFO] до суду надійшли пояснення на позовну заяву, у яких представник зазначила, що члени сім`ї померлого, що перебували на його утриманні, які відповідно до Постанови КМУ 168, мають право на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 гривень вважаються такими, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до вимог статті 267 Сімейного кодексу України повнолітні брати, сестри зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх братів та сестер, які потребують матеріальної допомоги і якщо вони не мають батьків, чоловіка, дружини або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні брати та сестри можуть надавати матеріальну допомогу. Повнолітні брати і сестри зобов`язані утримувати непрацездатних повнолітніх братів і сестер, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони не мають чоловіка, дружини, батьків або повнолітніх дочки, сина, за умови, що повнолітні брати та сестри можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, є певні умови у зв`язку з якими повнолітні брати (сестри) зобов`язані утримувати своїх братів (сестер), які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати : у випадку непрацездатності брата (сестри); вони не мають чоловіка, дружини, батьків або повнолітніх дочки, сина. [PERSON] загинув [INFO] , на момент загибелі його сестрі було 31 рік. У додатках до заяви заявниця не додає ні документи, які б підтвердили її непрацездатність, ні будь-які докази, які б вказували на потребу у матеріальній допомозі, наявність або відсутність чоловіка. Заявниця зазначає, що проживала разом з братом за однією адресою, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, однак жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин не наводить (окрім реєстрації місця проживання). Також заявниця зазначає, що [PERSON] постійно надсилав їй на карту грошові перекази. Однак, з наданих фактичних даних достеменно не відомо, що перекази здійснювалися саме [PERSON] та з його рахунку. Заявниця не надає жодного документу про її не працевлаштування, про неможливість працевлаштування. Представник заінтересованої особи звертає увагу, що у заяві зазначається, що « [INFO] заявниці було відмовлено у виплаті такої допомоги та роз`яснено, що у неї немає правових підстав для оформлення одноразової грошової допомоги». Однак в дійсності, з наданих фактичних даних, вбачається, що [INFO] були лише повернуті документи на доопрацювання у зв`язку із подачею неповного пакету документів, рішення про відмову у виплаті не приймалося. Представник заінтересованої особи вважає, що докази надані заявницею не підтверджують факту перебування її на утриманні брата [PERSON] (а.с.80-81). \~ \~ \~ \~15 січня 2025 року від заінтересованої особи Міністерства оборони України до суду надійшли пояснення на позовну заяву, у якій зазначили, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Від встановлення факту перебування на утриманні померлого військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому, даний факт повністю заперечується заінтересованою особою Міністерством оборони України. Таким чином, у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, заяву [PERSON] слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися в порядку позовного провадження. Заявниця вказала, що вона перебуває на утриманні померлого військовослужбовця. Представник заінтересованої особи наголошує на тому, що заявницею не було надано доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, так як повинно бути доведено, а тому не підтверджено, що дохід померлого був саме єдиним джерелом її доходу. Таким чином є сумнів про перебування заявниці на утриманні у померлого військовослужбовця, оскільки остання не надала жодного доказу про надання їй грошових сум для утримання/проживання. Заявницею також не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за військовослужбовцем протягом вказаного терміну перебування на утриманні заявниці, ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність), отримані військовослужбовцем. Таким чином, заявниця не надала жодних доказів про свої доходи та доходи померлого (а.с.87-90). У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просили заяву задовольнити. Заявник на запитання суду пояснила, що працює в ОТП Банк з 2021 року, має мінімальну заробітну плату 7\~000 грн. Аліменти на утримання дитини не отримувала, почала їх отримували з 2024 року. Заінтересовані особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи, в судове засідання представники не з`явились. Суд, заслухавши заявника та його представника, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на таке. Судом встановлено, що з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] (а.с.12) та копії свідоцтва серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] (а.с.18) вбачається, що останні є рідними сестрою та братом. З копії довідки виданої 16.11.2022 р. КП «ЖЕО №2» вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [INFO] помер, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] померла (а.с.35). З копії сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) № 65 вбачається, що [INFO] [PERSON] 08.09.2022 р. сповіщено про те, що її брат, гранатометник десантно-штурмового взводу десантно-штурмового батальйону в/ч [NUMBER] солдат [PERSON] ,1988 р.н., вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявив стійкість і мужність, героїчно загинув [INFO] , н.п. Долина, Слов`янський р-н., Донецька обл. (а.с.23). З довідки про причини смерті № 4737 вбачається, що [PERSON] [INFO] помер, причина смерті: вибухова травма внаслідок військових дій (а.с.24). На підтвердження факту смерті [PERSON] видано свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , з якого слідує, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.21). З копії свідоцтва на поховання [PERSON] вбачається, що воно видане на ім`я [PERSON] (а.с.25). Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] заявницею документально у судовому засідання не підтверджено, зокрема, свідоцтвом про шлюб із зміною прізвища, разом з тим, заінтересованими особами не спростовується. З копії повідомлення начальника [INFO] [PERSON] вбачається, що представлені документи на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 168, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця солдата [PERSON] повернуто на доопрацювання. В пакеті поданих документів відсутнє рішення суду, в якому встановлено факт перебування [PERSON] на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] (а.с.9). У судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона є подругою з дитинства та кумою заявниці. Пояснила, що [PERSON] проживала разом з батьками та братом за адресою [ADDRESS] , а коли вийшла заміж переїхала за іншою адресою, трішки не жила разом, потім знову повернулась. Коли не стало мами [PERSON] взяв на себе повноваження забезпечувати родину, а потім пішов воювати добровольцем. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вони з [PERSON] є сусідами перебувають у дружніх стосунках. [PERSON] проживала з братом все життя. [PERSON] хороша та добра людина, допомагав сестрі та племіннику . [PERSON] спочатку була у декреті, не працювала, брат допомагав їй, а потім почалась війна. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він є товаришем [PERSON] та підтримував з ним стосунки, знає, що у нього є сестра [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] забезпечував і себе, і [PERSON] . До війни [PERSON] працював в Чехії та надавав допомогу сестрі. Після поверненні в Україну пішов на війну. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У ч. 1\~ст.315 ЦПК України\~наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення). Встановлення факту перебування заявниці на утриманні брата, який загинув, має для заявниці юридичне значення і потрібне для отримання нею одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України. Виходячи з мети встановлення заявницею факту перебування на утриманні свого рідного брата, суду необхідно встановити, чи входить вона до кола осіб, що мають право на такі виплати згідно з вимогами, передбаченими Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 . Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на 07.02.2023, тобто на дату загибелі військовослужбовця) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).\~Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника\~відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Стаття 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати,\~сестри\~та онуки,\~які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам,\~сестрам\~та онукам\~право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю; в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю; г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або\~сестра,\~незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,\~члени сім`ї\~померлого вважаються такими, що\~перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, системне тлумачення положень статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положень статей 30, 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку, що право на виплату одноразової грошової допомоги як утриманці загиблого військовослужбовця мають його члени сім`ї за одночасного існування двох умов: 1) вони є непрацездатними та 2) вони перебували на його утриманні. Особи, які вважаються непрацездатними, вказані в ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а умови перебування на утриманні вказані в ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Матеріалами справи підтверджується, що заявниця проживала з братом, однак [PERSON] не надано достатніх та допустимих доказів, які б підтвердили, що у період перебування на військовій службі брат надавав заявниці кошти, що склали більшу частину її доходу. З доданого до матеріалів справи звіту рахунку за картковим рахунком [PERSON] не можливо встановити , що перекази грошових коштів на її картковий рахунок здійснював її брат [PERSON] . Крім того, заявниця на момент загибелі брата була повнолітньою, доказів, які б підтверджували належність заявниці до категорії непрацездатних осіб, які мають право отримання пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не надано. Разом з тим, з доданого звіту-розрахунку за картковим рахунком [PERSON] вбачається, що остання отримувала заробітню плату, тобто мала самостійний дохід, що підтверджено нею особисто у судовому засіданні. Тому підстав для задоволення заяви про встановлення факту про перебування [PERSON] на утриманні померлого рідного брата [PERSON] немає. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні померлого брата [PERSON] є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Щодо клопотання про залишення заяви без розгляду У судовому засіданні представниця Міністерства оборони України просила залишити заяву про встановлення факту без розгляду з огляду на можливість позасудового вирішення спору. Розглянувши заявлене клопотання суд дійшов висновку, що підстав для його задоволення немає, оскільки: 1) перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у\~статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні; 2) між [PERSON] та Міністерством оборони України, [INFO] не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останні не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги; 3) чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21).

Outcome: dismissed