Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

у березні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 20.08.2023р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 103860405 за умовами якого останній отримав грошові кошти на картковий рахунок, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки. 26.12.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано права вимоги до боржників, у тім числі і за кредитним договором з [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників №2 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 275,00 грн., з яких: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 21\~945,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1\~330,00 грн сума заборгованості за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.12.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 30 275,00 грн та понесені судові витрати. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить поновити відповідачу пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву та в обгрунтування поважності причин пропуску встановленого судом строку повідомив, що відповідач 06.04.2022 був призваний на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації та по теперішній час проходить службу, що підтверджується військовим квитком та довідкою військової частини, тому останній лише 20.05.2025 через свого представника ознайомився з матеріалами справи. Таким чином, представник відповідача вважає, що відповідач пропустив встановлений судом строк для подання відзиву з поважних причин, в зв`язку із чим наявні передбачені законом підстави для поновлення йому пропущенного строку для подання відзиву. Щодо заявленої позивачем вимоги стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, то відповідачем не заперечується факт укладення договору №103860405 від 20.08.2023, за яким він отримав 7000,00 грн строком на 120 днів. Отже, відповідач визнає позовні вимоги позивача у частині стягнення суми основної заборгованості (тілом кредиту) у розмірі 7\~000,00 грн. З нарахованими позивачем відсотками відповідач не погоджується та вважає, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення з нього суми нарахованих відсотків на загальну суму 23\~100,00 грн, оскільки на момент укладення договору позики по теперішній час відповідач є військовослужбовцем, який був призваний на військову службу за мобілізацією, що підтверджується наданими копіями документів, а сам кредитний договір, укладений з позивачем є договором споживчого кредитування, тому відповідно до положень ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом по вказаному договору позики є незаконним. Щодо заявленої позивачем вимоги стягнення понесених судових витрат, відповідач є військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією під час воєнного стану, а тому він відповідно до положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. У зв`язку з наявністю у відповідача пільги, сплачена позивачем сума судового збору не може бути стягнута з відповідача, оскільки такі судові витрати компенсуються за рахунок держави. Враховуючи викладені обставини, представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача нарахованих відсотків по кредитному договору на загальну суму 23\~100,00 грн та понесених судових витрат зі сплати судовго збору (а.с.65-67). 27.05.2025 представником позивача направлено до суду відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідачем укладено договір щодо отримання кредитних коштів, у відповідності до умов якого, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаного позичальником при укладанні договору. Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зауважує, що позивачем доведено факт укладання вищевказаного договору відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля. Сторони електронних правочинів відповідають за виконання своїх зобов`язань у порядку, визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики та кредитів за електронним договором є обов`язковим. Позивач зазначає, що перерахування коштів було безпосередньо здійснено операром онлайн-послуг платіжної інфраструктури, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти інформацією про виписки з банківського рахунку відповідача або первісних кредиторів. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також представник позивача наголошує, що учасник справи має право подати до суду власний розрахунок, або висновок експерта. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не наддав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги.Клопотання про проведення експертизи відповідач суду не заявив, доказів про повернення кредитних коштів суду також не надав. Також представник позивача зазначає, що згідно договору, підписаного відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику та жодних заперечень з приводу того, що відповідач з ними не погодився при укладенні договору, висловлено не було, а у випадку неповного розуміння умов договору позики у відповідача булла можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Відповідач розумів розмір відсотків, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути позивач, нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою, передбаченою кредитним договором, нараховувались виключно в межах періоду кредитування та відповідно до умов, вказаних у кредитному договорі. Щодо соціального і правового захисту військовослужбовців, представник позивача зазначив, що відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги. Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також відсотків за користування кредитом, відповідач зобов`язаний був звернутись до відділення відповідної фінансової установи, надати підтверджуючі документи для призупинення їх нарахування про що отримати відповідний документ. Отже, на підставі вищевикладеного встановлено, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав, що відповідач не повідомив первісного кредитора у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем, та що на нього ноширюються норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідачем умови договору не виконувались, а тому нарахування відсотків за користування кредитними коштами є правомірним і відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов договору та погашення заборгованості в повному обсязі. Позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов договору, тобто жодна вимога про стягнення заборгованості не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені), відповідно до розрахунків заборгованості, наданих первісним кредитором, відсотки за договором нараховувались і підлягають стягненню відповідно до умов договору. Щодо повідомлення про відступлення права вимоги, то в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги, дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора і таке виконання було б належним. Також з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи позивач просить суд поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи завірену копію договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ксерокопію з реєстру боржників №1 від 26.12.2023 та копію платіжної інструкції №20643 від 28.12.2023. Договір факторингу укладено у відповідності до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент укладання договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача (а.с.81-95). Ухвалою від 10.04.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 46). У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 49-52,57,58 ), відповідач рекомендованим листом, який повернуто з відміткою про його відсутність за вказаною адресою 17.04.2025 та 21.05.2025(а.с.53,54,63,64), представник відповідача шляхом направлення судової повістки до його електронного кабінекту (а.с.118). Представник позивача Мельник І.С. у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4 на зв.). Представник відповідача [PERSON] також подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача (а.с.116). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши надані письмові докази. Судом установлено, що 20.08.2023 [PERSON] , шляхом подачі заяви на отримання кредиту, уклав з ТОВ «Мілоан» кредитний договір № 103860405, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти у сумі, визначеній договором, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом (а.с.6-11, 14). Згідно з п.п.1.2, 1.3 договору сума кредиту становить 7\~000,00 грн, строком на 120 днів з 20.08.2023 і складається з пільгового та поточного періодів (а.с.6 на зв.). Пільговий період складає 30 днів та завершується 19.09.2023, а поточний період складає 90 днів і закінчується 18.12.2023 (п.п.1.3.1, 1.3.2 договору) (а.с.6 на зв.). Згідноз п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту 1\~330,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (а.с.7). Відповідно до п.п.1.5.2, 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, протягом поточного періоду нараховуються за стандартною відсотковою ставкою 3% (а.с.7). Сторони погодили Графік погашення кредиту, в якому зазначені: кількість днів у розрахунковому періоді, сума платежу за розрахунковий період, погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом та комісія за обслуговування кредиту (а.с.12). Згідно з паспортом споживчого кредиту №103860405 загальні витрати за увесь строк кредитування складають 24\~430,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за увесь строк кредитування складає 31\~430,00 грн, реальна річна процентна ставка 9536,00% річних (а.с.13). Як убачається з платіжного доручення №70800455 від 20.08.2023 ТОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] грошові кошти у роозмірі 7\~000,00 грн згідно договору №103860405 (а.с.15). 26.12.2023р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання(позики), плату за позикою ( плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан» (а.с.17-18). Актом прийому-передачі Реєстру боржників №2 від 26.12.2023 року, ТОВ «Мілоан» переданий Реєстр боржників відповідно, що підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості (а.с.19). Як убачається з витягу з Реєстру боржників №2 до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 30 275,00 грн (а.с.20). На а.с.21-22 є відомість, надана ТОВ «Мілоан», про щоденні нарахування та погашення [PERSON] за договором №103860405 із зазначенням найменування, дати операції та суми за період з 20.08.2023 по 29.01.2024. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Мілоан»,укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Щодо стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором №103860405 від 20.08.2023 року, суд враховує таке. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини). Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Як убачається з наданих представником відповідача документів, а саме: військового квитка серії [NUMBER] , виданого 06.04.2022, довідки №25896 від 09.07.2024, виданої командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 19.06.2024, посвідчення серії [NUMBER] Управління персоналу штабу військової частини [NUMBER] , [PERSON] дійсно проходить військову службу з 07.04.2022 по теперішній час та є учасником бойових дій (а.с.69-73). Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18. За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі N 642/548/21. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором №103860405 від 20.08.2023 в сумі 21 945,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів та пені (неустойки) в особливий період. На підставі\~викладеного суд\~приходить до\~висновку про\~необхідність задоволення\~позовних вимог\~частково у розмірі 8\~330,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн та комісії 1330,00 грн. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 833,14 грн. Щодо доводів представника відповідача про звільнення відповідача від сплати судового збору, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати збору, зокрема, звільняються: 1) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п. 12); 2) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 13). А тому відповідач у даній справі не звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial