Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому (позові) просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №491004663 в розмірі 46\~470 грн. 68 коп., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 13.05.2019 року між [PERSON] , як Позичальником та АТ «Альфа-Банк», як Кредитодавцем укладено угоду №491004663, відповідно до умов якої, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі 26 509,72 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 14.05.2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32 % відсотки річних. При цьому, Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами кредитного договору. \~ \~ \~ \~Вказав, що 17 травня 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, за умовами якого АТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. числі за кредитним договором №491004663, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Крім того, 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у т.ч. у тому числі за кредитним договором №491004663, позичальником за яким є відповідач [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором №491004663, позичальником за яким є відповідач [PERSON] . Зазначив, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №491004663 від 13.05.2019 року становить 46 470 грн. 68 коп., з якої: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 23 095,70 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 20 864,20 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату проведення розрахунку заборгованості) в розмірі 2 510,78 грн. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №491004663 від 13.05.2019 року в розмірі 46 470 грн. 68 коп., а також сплачений при пред`явлені позову до суду судовий збір в розмірі 3 028 грн., та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13\~000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.\~ При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, при цьому, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Зваживши доводи,\~викладені в\~позові на\~обґрунтування позовних\~вимог,\~оцінивши докази\~по справі\~в їх\~сукупності,\~з`ясувавши\~підстави та\~предмет позову,\~характер спірних\~правовідносин,\~прав та\~інтересів,\~за захистом\~яких звернувся\~позивач,\~виходячи з\~положень ст.12\~та ст.13\~ЦПК України,\~за якими\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін,\~які мають\~рівні права\~щодо подання\~доказів та\~доведення перед\~судом їх\~переконливості,\~при цьому\~суд розглядає\~цивільні справи\~в межах\~заявлених позовних\~вимог та\~на підставі\~доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Оферти на укладання угоди про надання кредиту №491004663 від 13 травня 2019 року, [PERSON] , як Позичальник, запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком. Так, Сторонами визначені умови споживчого кредиту, за якими: тип кредиту: «Кредит готівкою», сума кредиту 26\~509 грн. 72 коп., процентна ставка, % річних: 32 %, тип ставки: фіксована., строк кредиту: 48 місяців. Пунктом 2 Угоди визначено, що дата повернення кредиту 14.05.2023 року. Для повернення заборгованості за Угодою Позичальник запропонував використовувати рахунок: № [NUMBER] , відкритий у Банку. Відповідно до п.3 Угоди Позичальник просив надати кредит для повернення заборгованості за кредитним договором №630863090 від 22.02.2018 року в розмірі 26\~509,72 грн.; спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Підписанням цієї Оферти Позичальник беззаперечно підтвердив, що перед укладенням Угоди ознайомлений у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту, \~ \~ \~ \~з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Крім того, Сторони погодили, що всі відносини між ними, шо не врегульовані Угодою, Позичальник запропонував регулювати Договором, який визначає, всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, додатково до тих, шо вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розмішена на сайті Банку: www.alfabank.com.ua. Крім того, підпис відповідача у зазначеній Угоді свідчить про отримання ним всієї необхідної інформації про умови кредитування та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №491004663 від 13 травня 2019 року, з аналогічними до оферти умовами споживчого кредиту, - отримав. Доказів визнання недійним вищевказаного договору або його окремої частини матеріали справи не містять. Факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів за кредитним договором №491004663\~від 13\~травня 2019\~року в розмірі 26\~509,72 грн. підтверджується меморіальним ордером за № 928706 від 14 травня 2019 року, з призначенням платежу: надання кредиту за кредитним договором №491004663 від 13.05.2019 року, а також випискою по особовому рахунку за період з 13.05.2019 по 17.05.2021, сформованою АТ «СЕНС БАНК» (зміна найменування АТ «АЛЬФА БАНК» на підставі Протоколу №2/2022 від 18.08.2022). \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком заборгованості, складеного АТ «СЕНС БАНК» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №491004663 від 13.05.2019 року станом на 17 червня 2021 року становить 31 770 грн. 44 коп., з якої: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 23 095,70 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 8 674,74 грн.; та, крім того, з зазначеного розрахунку вбачається, що Позичальником було сплачено частково кошти, тим самим сплачуючи частково\~кредит та\~відсотки за\~користування кредитом,\~відповідач вчинив\~конклюдентні дії,\~що свідчать\~про прийняття\~укладеного кредитного\~договору,\~який створив\~для нього\~певні цивільні\~права та\~обов`язки.\~ Крім того, судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк», як Клієнтом та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС», як Фактором був укладений договір факторингу №2, за яким Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги Фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору, в силу чого до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Відповідно до Додатку №1-1 до договору факторингу №2 від 17.05.2021 року, ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] (порядковий номер в реєстрі №5410) за кредитним договором №491004663\~від 13.05.2019\~року в розмірі 31\~770 грн. 44 коп., з яких: 23095,70 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 8\~674,74 грн. - заборгованість за відсотками. \~ \~ \~ \~В свою чергу, 18 травня 2021 року ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступило прав грошової вимоги до Боржників ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору факторингу №18-05/21, в тому числі за кредитним договором№491004663 від 13.05.2019 року, позичальником за яким є [PERSON] . Відповідно до витягу з Додатку №1-1 до договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал», набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] (порядковий номер в реєстрі №5410) за кредитним договором №491004663\~від 13.05.2019\~року в розмірі 31\~770 грн. 44 коп., з яких: 23095,70 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 8\~674,74 грн. заборгованість за відсотками. Окрім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як Первісним кредитором та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як Новим кредитором було укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за № 10-01/2023 року, за яким Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором (п.2.1 Договору). Згідно з п.5.4. Договору з моменту відступлення (передачі) Первісним кредитором Новому кредитору прав вимоги, Новий кредитор є таким, що замінив Первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України за договорами позики (кредитними договорами), у тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені первісним кредитором, за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] (порядковий номер в реєстрі №27103) за кредитним договором №491004663\~від 13.05.2019\~року в розмірі 43 959 грн. 90 коп., з яких: 23 095,70 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 20\~864,20 грн. заборгованість за відсотками. Дата укладення договору: 13.05.2019. Дата закінчення договору: 14.05.2023. Сума виданого кредиту: 26\~509,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №491004663 від 13.05.2019 року. Згідно з умовами зазначеного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених у договорі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув. При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість [PERSON] за Договором станом на 18.05.2021 року становила 31\~770,44 грн., з якої: 23\~095,70 грн. основна сума кредиту; 8\~674,74 грн. відсотки на дату відступлення права вимоги, при цьому ТОВ «Вердикт Капітал» на дату відступлення прав вимоги за Договором №10-01/2023 від 10.01.2023 року, нарахувало відсотки за кредитним договором за період з 18.05.2021 року по 09.01.2023 року (включно), виходячи з 32 % річних, на залишок заборгованості в розмірі 23\~095,70 грн., тим самим, на дату відступлення прав вимоги за Договором (позичальник [PERSON] ), - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» донараховані ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відсотки становлять 12\~189,46 грн. В подальшому, як вбачається з наступного розрахунку заборгованості, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» нарахувало відсотки за період з 10.01.2023 року до 13.05.2023 року в розмірі 2\~510,78 грн., виходячи з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 23\~095,70 грн. та відсоткової ставки 32 % річних. При цьому, загальна заборгованість за зазначеним договором та правильність її розрахунків відповідачем не спростована. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Також суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд вважає, що відповідач не довів суду належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених зазначеним вище кредитним договором, презумпція правомірності якого не спростована. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, враховуючи також, що майнове право позивача порушене відповідачем, а тому підлягає захисту, на підставі чого суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №491004663 від 13.05.2019 року в розмірі 46 470 грн. 68 коп., з якої: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 23 095,70 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 23\~374,98 грн. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 4-6\~статті 137 ЦПК України\~також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Наведені вище положення процесуального закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved