Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Представник заявника [PERSON] в інтересах [PERSON] , за участю заінтересованої особи [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що [PERSON] є онукою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після дідуся залишилось спадкове майно. У встановленому законом порядку заявниця звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою щодо прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого [PERSON] . Однак, державний нотаріус відмовила у видачі відповідного свідоцтва та надала роз`яснення щодо необхідності встановлення факту родинних відносин у судовому порядку. Зокрема, згідно листа роз`яснення Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса ПМУ МЮ (м. Одеса) № 582/02-14 від 03.03.2025 року заявницю повідомлено про те, що 23.04.2013 року Четвертою одеською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 418/2013 щодо майна [PERSON] , 1924 року народження, який помер [INFO] . Суворовську державну нотаріальну контору у місті Одеса перейменовано у Пересипську державну нотаріальну контору у місті Одеса, згідно наказу Міністерства юстиції України від 13.11.2024 року за № 3279/5. Так, 01.08.2024 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса перестроювано спадкову справу за № 341Ч/2024. Розглянувши документи, надані [PERSON] , щодо подальшого оформлення спадкових прав, після свого діда [PERSON] , було з`ясовано, неможливість встановити родинні відносини між померлим та заявником, оскільки відсутній документ, що підтверджує факт родинних відносин зі спадкодавцем. Оскільки, спори відносно спадщини та кола спадкоємців після смерті [PERSON] відсутні, однак, оформити належні спадкові права заявниці не надається за можливим через розбіжність у написанні у правовстановлюючих документах прізвищ, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт родинних зв`язків, а саме, що [PERSON] , [INFO] є онукою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Представник заявниці [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони заявника. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду письмові пояснення, в яких вказує на те, що остання та заявниця є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] , даною заявою підтверджує, що [PERSON] , [INFO] є онукою [PERSON] , який помер [INFO] , та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 06.10.1992 року. Батько заявниці [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 07.08.1979 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 18.11.2007 року. Так, 27.06.2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1213. В результаті укладення шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 27.06.2018 року. Заявниця [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 16.07.2018 року. Дідусь заявниці [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 24.10.2012 року. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою щодо прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого [PERSON] . Однак, державний нотаріус відмовила у видачі відповідного свідоцтва та надала роз`яснення щодо необхідності встановлення факту родинних відносин у судовому порядку. Зокрема, згідно листа роз`яснення Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса ПМУ МЮ (м. Одеса) № 582/02-14 від 03.03.2025 року заявницю повідомлено про те, що 23.04.2013 року Четвертою одеською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 418/2013 щодо майна [PERSON] , 1924 року народження, який помер [INFO] . Суворовську державну нотаріальну контору у місті Одеса перейменовано у Пересипську державну нотаріальну контору у місті Одеса, згідно наказу Міністерства юстиції України від 13.11.2024 року за № 3279/5. Так, 01.08.2024 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса перестроювано спадкову справу за № 341Ч/2024. Розглянувши документи, надані [PERSON] , щодо подальшого оформлення спадкових прав, після свого діда [PERSON] , було з`ясовано, неможливість встановити родинні відносини між померлим та заявником, оскільки відсутній документ, що підтверджує факт родинних відносин зі спадкодавцем. Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 26.05.2025 року про витребування доказів від Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса була отримана належним чином завірена копія спадкової справи № 341Ч/2024 до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] . Судом було досліджено наявну в матеріалах справи зазначену вище копію Спадкової справи та встановлено наступні обставини. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00044570574 від 17.04.2024 року. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77844685 від 01.08.2024 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було відкрито спадкову справу, яка зареєстрована к спадковому реєстрі за № 54421066, номер у нотаріуса № 341Ч/2024, спадкодавцем якої є [PERSON] . Окрім того, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Заповіту, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 3-611 від 21.05.2010 року, [PERSON] , [INFO] , у присутності запрошених ним свідків на випадок його смерті робить таке розпорядження: усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, він заповідає в рівних частках кожній: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що така розбіжність у написанні дівочого прізвища заявниці та прізвища дідуся у правовстановлюючих документах утворилась внаслідок перекладання таких з російської на українську мову. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Вимогами частини першої статті 316 ЦПК України передбачено те, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Із заяви та доданого до неї Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5116-1842941-2018 слідує, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до діючого законодавства заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка яку не можна виправити позасудовим шляхом. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення спадщини. Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд дійшов висновку про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між онукою та дідусем, отже, факт родинних відносин між підтверджено. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для подальшого оформлення спадщини. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved