Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, посилаючись на наступне. 06 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9708915, шляхом введення одноразового ідентифікатора 74636, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець наклав на кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. Вказані дії підтверджуються положеннями кредитного договору, а також довідкою про ідентифікацію. На виконання умов кредитного договору, 06.04.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] . 21.10.2024 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі - 36 868,80 грн, яка складається з наступного: 6 300,00 грн - заборгованість по кредиту; 27 568,80 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3 000,00 грн - штрафні санкції згідно умов договору. Слід зазначити, що позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить: 33 868,80 грн, що складається: 6 300,00 грн - заборгованість по кредиту; 27 568,80 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». У відповідності до ст. 84 ЦПКУ представник позивача разом з матеріалами позовної заяви подав клопотання, в якому просив витребувати у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352), письмові докази, які становлять банківську таємницю. 1.2. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 03 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків. 1.3. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у змішаній формі, без виклику (повідомлення) сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Витребувано у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352) письмові докази, які становлять банківську таємницю. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. 1.4. 30 червня 2025 року на виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані документи. 1.5. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за відсутністю представника ТОВ «ФК «Ейс». Зокрема, відповідача повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем її реєстрації, однак конверт з відправленням повернувся до суду без вручення із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Також, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до постанови КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. 1.6. Відповідно технічна фіксація справи за позовом ТОВ «ФК «Ейс», про стягнення заборгованості не здійснювалася, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 06 квітня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9708915 у формі електронного документа, підписано паспорт споживчого кредиту з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до п.п. 1.2-1.9.1 договору умови надання кредиту є наступними: сума кредиту 6 000,00 грн; строк 360 календарних днів. Тип кредиту кредитна лінія. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Дата остаточного повернення кредиту 01.04.2025; Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на «21» квітня 2024 року, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Дати повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка 1 % від суми кредиту; одноразова комісія у розмірі 5,00 % від суми кредиту 300,00 грн. Денна процентна ставка за договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії 2,5%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 214089,13 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання договору становить 81670,53 %. Договір підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора: 74636. Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит», клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір 00-9708915 від 06.04.2024 ідентифікована ТОВ «Макс Кредит». Одноразовий ідентифікатор: 74636, час відправки: 13:00:59, номер телефону: [NUMBER] . Кредитор свої зобов`язання відповідно до вказаного кредитного договору виконав у повному обсязі, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 1289/10 від 30.10.2024, через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема на картку клієнта № [NUMBER] у сумі 6 000,00 грн. Витребуваним від АТ «Універсал Банк» повідомленням, підтверджено факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Витребуваною від АТ «Універсал Банк» випискою про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 06.04.2024 (дата видачі кредиту) по 11.04.2024, відслідковано зарахування коштів. 2.2. 21 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. договору факторингу, у порядку та на умовах, визначених у договорі факторингу, позивач зобов`язався передати (сплатити) первісному кредитору суму фінансування, а первинний кредитор зобов`язався відступити позивачу права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 2.4. договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних первісному кредитору за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від первісного кредитора до позивача відбувається у дату відступлення прав вимоги. Дата відступлення прав вимоги - означає робочий день, в який сторони склали і підписали акт прийому-передачі. Акт прийому-передачі - означає письмовий документ, який складається спільно первісним кредитором та позивачем, за формою згідно додатку №2 до договору факторингу, у зв`язку з переходом прав вимоги від первісного кредитора до позивача на умовах договору факторингу, підтверджує передачу позивачу реєстру боржників відповідно до умов договору факторингу та складається в день підписання договору факторингу. Таким чином, відповідно до реєстру боржників за договором факторингу та акта прийому-передачі до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 868,80 грн. Також, на підтвердження переходу права вимоги за реєстром боржників до договору факторингу, позивач долучає платіжні інструкції, що свідчить про сплату ціни продажу. 2.3. Згідно довідки про стан заборгованості та виписки з особового рахунка за кредитним договором № 00-9708915 від 06.04.2024, у боржника виникла заборгованість у розмірі - 33 868,80 грн, що складається з заборгованості по кредиту - 6 300,00 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 27 568,80 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.3. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) дійшла висновків про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц вказано, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд дійшов висновку, що укладення між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] 06 квітня 2024 року договору кредитної лінії № 00-9708915 в електронній формі відповідає приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення договору факторингу та відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від первісного кредитора щодо спірного договору. 4.3. Позивачем було надано докази того, що відповідач [PERSON] уклала кредитний договір та отримала суму кредиту. Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідача, а судом за клопотанням позивача було витребувано виписку з рахунку відповідача, з якої вбачається неналежне виконання зобов`язання з виплати кредиту. Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Отже, існують підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором № 00-9708915 про надання кредиту від 06.04.2024 у загальному розмірі 33 868,80 грн. 4.4. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє повне підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 27.05.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. 5.2. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: - договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025; - додаткова угода № 32 від 07.04.2025; - акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «ФК «Ейс» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Клопотань щодо зменшення розміру судових витрат від відповідача не надійшло. Враховуючи повне задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 7 000,00 грн в якості відшкодування витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved