Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

01.05.2025 року з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсії. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що відповідач\~перебував на\~обліку в Головному\~управлінні Пенсійного\~фонду України\~в Миколаївській\~області та з 08.09.2017 року отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 24.10.2022 року [PERSON] звернувся до Головного управління із заявою про продовження виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника. На підтвердження свого права на отримання пенсії відповідач надав довідку від 08.09.2022 року № 32, яка підтверджує його навчання на І курсі у вищому професійному училищі № 21 м. Миколаєва. Кінцевий термін навчання зазначено 30.06.2024 року. Відповідно до листа вищого професійного училища № 21 від 14.03.2024 року № 132 повідомлено, що відповідач з 31.01.2024 року відрахований з навчального закладу. Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про відрахування з навчального закладу, внаслідок чого позивачем надміру виплачено відповідачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.02.2024 року по 31.03.2024 року в сумі 2330,50 грн. Залишок надміру виплачених коштів в добровільному порядку відповідачем повернуто не було, відтак розмір надміру виплаченої пенсії станом на дату подання позовної заяви складає 2330,50 грн. Посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь ГУ ПФУ у Миколаївській області надміру виплачену\~пенсію за\~період з\~01.02.2024\~року по\~31.03.2024\~року в\~сумі 2330,50 грн. та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, у визначений строк відзив до суду не направив, тому у відповідності до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України,\~за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено судом,\~відповідач [PERSON] \~перебував на\~обліку в Головному\~управлінні Пенсійного\~фонду України\~в Миколаївській\~області та з 08.09.2017 року отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 24.10.2022 року [PERSON] звернувся до Головного управління із заявою про продовження виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника (а.с. 21-22). До заяви відповідачем надано довідку від 08.09.2022 року № 32, яка підтверджує навчання на І курсі у вищому професійному училищі № 21 м. Миколаєва. Кінцевий термін навчання зазначено 30.06.2024 року (а.с. 19). Як вбачається із листа вищого професійного училища № 21 від 14.03.2024 року за № 132, відповідач з 31.01.2024 року відрахований з навчального закладу. Відповідач [PERSON] був повідомлений про обов`язок повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, зокрема, про відрахування з навчального закладу, про що ним зазначено в заяві про поновлення виплати пенсії від 24.10.2022 року. Із матеріалів справи слідує, що пенсія відповідача за лютий 2024 року складала 1150,00 грн., за березень 2024 року 1180,50 грн., що підтверджується довідкою про суму переплати по п/с 948170111078 [PERSON] (а.с. 18). Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про відрахування з навчального закладу, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено відповідачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.02.2024 року по 31.03.204 року в сумі 2330,50 грн. Листом від 25.03.2024 року № 1400-0403-8/25832 відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 2330,50 грн. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4. Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Згідно із частиною 1 статті 50 Закону №1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Крім того, ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналізуючи зазначену норму закону, суд враховує, що дві підстави повернення коштів, а саме: відсутність рахункової помилки і недобросовісність з боку набувача. Відповідно до ст.102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно зобов`язань, відповідач під підпис був попереджений про обов`язок повідомляти Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Миколаївській області про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення, зокрема, і щодо відрахування з навчального закладу. Проте, вказаного обов`язку відповідачем не виконано, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії. Таким чином, суд вважає, що відповідач не повідомив позивача про обставини, які впливають на розмір пенсії - його відрахування з навчального закладу. В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем рішення про утримання з нього надміру виплачених сум пенсій, або докази повернення вказаних коштів Пенсійному фонду України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області необхідно стягнути надміру виплачену пенсію за період з 01.02.2024 року по 31.03.2024 року у сумі 2330,50 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 2422,40 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved