Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №23952 від 21.09.2023 року у розмірі 77\~685,43 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 21.09.2023\~року між\~АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] підписано Угоду про надання кредиту «РЕФІНАНСУВАННЯ» №23952. Відповідно до п. 1.1 Угоди, сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між Сторонами (далі основний Договір/Договір), в межах якого Банком визначено для Клієнта розмір Ліміту послуги «Розстрочка», до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Рефінансування». Укладення цієї угоди здійснюється Сторонами за допомогою Мобільного застосунку, доступ до якого забезпечується Клієнту, який пройшов Автентифікацію та має укладений основний Договір. Відповідно до п. 1.3 Договору, клієнт підтверджує, що до підписання цієї Угоди, він ознайомився: з інформацією щодо порядку та умов отримання Кредиту «Рефінансування» (в т.ч. інформацією, яка міститься в Паспорті споживчого кредиту «Рефінансування») з інформацією, що вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року, з розрахунками та умовами наведеними в паспорті споживчого кредиту послуги «Розстрочка», з умовами Публічної пропозиції, яка доступна йому до ознайомлення та розміщена на сайті Банку https://tascombank.ua/. Згідно з п. 2.1 Угоди № 23952, Банк надає клієнту кредит на наступних умовах: зокрема: сума кредиту: 59 809,25 грн., процентна ставка: пільгова процентна ставка 27% річних від суми кредиту; звичайна процентна ставка 0,32%\~в день\~(116,8%\~процентів річних) від суми\~простроченого кредиту,\~що застосовується\~в період\~прострочення та\~нараховується,\~як плата\~за кредит,\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України,\~ тип\~процентної ставки:\~фіксована строк\~кредиту:\~48\~місяців,\~з кінцевим\~терміном повернення\~21.09.2027\~року,\~цільове призначення\~кредиту -\~на споживчі потреби. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Разом із тим умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником лишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на 16.06.2025 року за Угодою №23952 від 21.09.2023 року (кредитна заборгованість) становить 77 685,43 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 59 161,84 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 18 523,59 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 11.05.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання. В судове засідання 14.08.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у в судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 14.08.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.09.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] підписано Угоду про надання кредиту «РЕФІНАНСУВАННЯ» №23952 (а.с.7-16). Відповідно до п. 1.1 Угоди, сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між Сторонами (далі основний Договір/Договір), в межах якого Банком визначено для Клієнта розмір Ліміту послуги «Розстрочка» до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Рефінансування». Укладення цієї угоди здійснюється Сторонами за допомогою Мобільного застосунку, доступ до якого забезпечується Клієнту, який пройшов Автентифікацію та має укладений основний Договір. Відповідно до п. 1.3 Договору, клієнт підтверджує, що до підписання цієї Угоди, він ознайомився: з інформацією щодо порядку та умов отримання Кредиту «Рефінансування» (в т.ч. інформацією, яка міститься в Паспорті споживчого кредиту «Рефінансування») з інформацією, що вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року, з розрахунками та умовами наведеними в паспорті споживчого кредиту послуги «Розстрочка», з умовами Публічної пропозиції, яка доступна йому до ознайомлення та розміщена на сайті Банку https://tascombank.ua/. Згідно з п. 2.1 Угоди № 23952, Банк надає клієнту кредит на наступних умовах: зокрема: сума кредиту: 59 809,25 грн., процентна ставка: пільгова процентна ставка 27% річних від суми кредиту; звичайна процентна ставка 0,32%\~в день\~(116,8%\~процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується, як плата за кредит, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, тип процентної ставки: фіксована строк. Відповідачу [PERSON] позивачем було направлено 15.05.2024 року вимогу-повідомлення про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни (а.с.51-53). Станом на\~16.06.2025\~року заборгованість\~відповідача [PERSON] \~за Кредитним договором №23952 від 21.09.2023 року становить 77 685,43 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 59 161,84 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 18 523,59 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с. 17-18) та виписками (а.с. 19-50). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. У\~ ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~ передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» засновані на законі та умовах укладеного кредитного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №23952 від 21.09.2023 року у розмірі 77\~685,43 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. простроченої) - 59 161,84 грн.; заборгованості за процентами (в т. ч. простроченими) 18 523,59 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору. При цьому суд враховує, що відповідач не надав відзиву з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved