Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У квітні 2025 позивач, від імені якого діє його представник адвокат Ящук Л.А., звернувся до Богуславського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФОП [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 08.08.2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості - кафе-бару швидкого харчування на 30 місць, з майданчиком відпочинку за адресою: Богуславський район, Шупиківська сільська рада, 9 км автодороги Миронівка-Богуслав. В подальшому між ними виник спір щодо права власності на об`єкт інвестування, який вирішений шляхом укладання мирової угоди, затвердженої ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 25.12.2024 року у справі №358/1241/24. За умовами даної мирової угоди за [PERSON] визнано право власності на об`єкт нерухомого майна: кафе-бар швидкого харчування, загальною площею 794,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також визнано право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були придбані за кошти сторін для будівництва та функціонування кафе-бару швидкого харчування, загальною площею 794,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки від 13.02.2025, буд. [ADDRESS] зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] . В теперішній час позивач позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, у зв`язку із чим просить витребувати з володіння [PERSON] вказане майно. Ухвалою від 14.04.2025 відкрито провадження в цивільній справі в загальному позовному провадженні, в справі призначено підготовче засідання, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи від сторін не надходило. Ухвалою суду від 12.05.2025 закрито підготовче провадження в даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ящук Л.А. позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, у ньому зазначених. Додатково в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України повідомив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані позивачем протягом 5 днів після ухвалення у справі судового рішення. В судовому засіданні представник третьої особи адвокат Біленчук С.М. зазначив, що позов вважає необґрунтованим, оскільки стороною позивача не доведено наявність спірного майна саме у відповідача у справі; в частині вирішення справи по суті залишив на розсуд суду. В судове засідання відповідач не з`явився, відзиву на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки та копій відповідних документів рекомендованим листом із повідомленням. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи проти винесення заочного рішення не заперечували. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, вислухав доводи представників, дослідив обставини справи та перевірив їх доказами в межах позовних вимог, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 08.08.2013р., ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали договір про спільну участь у будівництві комплексу кафе-бару швидкого харчування на 30 місць з майданчиком відпочинку за адресою: [ADDRESS] з отриманням у загальну пайову власність сторін відповідних часток у комплексі на умовах і в порядку, передбачених договором. (а.с.8-10). Ухвалою суду від 25.12.2024 у справі № 358/1241/24 затверджено мирову угоду між ФОП [PERSON] та [PERSON] , за умовами якої, зокрема, за [PERSON] визнано право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були придбані за кошти сторін для будівництва та функціонування кафе-бару швидкого харчування загальною площею 794,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме на: гойдалки дитячі великі 400x80x20 - 2 шт.; гойдалки дитячі малі 110x70x30 (дуб) - 3 шт.; гойдалка дитяча підвісна 230x70x65 (ясен) - 1шт.; гойдалка велика (сосна) в розібраному вигляді - 1 шт.; гойдалки дитячі підвісні 72x37x30 (дуб) - 2 шт.; шпаківні - 20 шт., бесідки 6-гранні (розібрані) (1 грань - 150 см) - 2 шт.; бесідки прямокутні (розібрані) 320x640 - 2 шт.; підвісна декоративна решітка 240x150 см (ясен) - 1 шт.; каркас дитячого грибка - 1 шт.; пісочниця дитяча розкладна 140x140x23 (дуб) -1 шт.; вікна до надвірної вбиральні 63x47 - 3 шт.; вікна: 7x108x130 - 3 шт., 7x167x148 (без скла) 1 шт.; 7x148x148 (без скла) - 1 шт.; дошка обрізна (сосна) на навіс 1.5 м3; ворота в ліс 400x160x4.5 - 2 шт.; перголи (сосна) 170x110x4 -2 шт.; перголи (ясен) 177x120x4 - 6 шт.; стільці садові (ясен) 41x47x96 - 13 шт.; вази бетонні шестигранні 40x4039 - 4 шт.; плитка тротуарна - 150 м2; панелі настінні (дуб): 42x42x20 - 12 шт., 42x62x20 - 11 шт., 42x72x20 -36 шт.; 42x95x20 - 29 шт.;42х52х20 - 17 шт.; столи дубові: 91x81x78 - 6 шт., 141x81x78 - 6 шт., 141x81x78 - 8 шт.; 240x81x78 (розібрані) - 4 шт., 140x121x75 - 2 шт., 80x60x48 - 1 шт., 120x74x60 -1 шт.; столи ясенові: 200x106x85 - 1 шт., 200x110x75 - 1 шт., 120x60x75 - 1 шт.; стіл сосновий круглий діам. 140-1 шт.; стільці дубові: 32x32x45 6 шт., 50-43x100 - 42 шт., 80x38x38 - 1 шт., 40x46x102 (різблені) - 6 шт.; крісло-качалка (дуб) 115x140x73 - 2 шт.; лави дубові: 218x97x50 - 4 шт., 220-80x70 - 1 шт., 190x93x55 - 1 шт.; 215x90x60 - 2 шт., 158x50x50 - 1 шт.; двері: сосна 210x76 -3 шт., дуб 212x125 - 1 шт., дуб 233x97 - 1 шт., дуб 217x87 - 1 шт., 213x108 - 1 шт.; двері різблені дубові 240x200 - 2 шт., 240x110- 1 шт. Ухвала суду набрала законної сили 10.01.2025. (а.с.11-14). Згідно інформаційної довідки щодо належності об`єкту нерухомого майна від 13.02.2025 № 16059439271, - будинок [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрований за відповідачем у справі [PERSON] (а.с.16-17). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 03.02.2025 № 411146155, право власності на об`єкт нерухомого майна - кафе-бар швидкого харчування загальною площею 794,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - зареєстровано за [PERSON] 28.01.2025. (а.с.15). Станом на дату розгляду справи судом, будівельні матеріали та обладнання, які були придбані за кошти сторін для будівництва та функціонування кафе-бару швидкого харчування позивачу не повернуті. Відповідно до частин першої, другої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведеною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення /захисту в обраний спосіб. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні й нематеріальні блага. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 статті 190 ЦК України). Згідно зі статтею 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини першої статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно із частиною першою статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. \~ \~ \~ \~При застосуванні положення ст.387 ЦК України, необхідно виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Правовий аналіз положень статті 387 цього Кодексу дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Як зазначено в постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі№ 703/1191/20 (провадження № 61-19324 св 21), віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) "юридично" - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також у Постанові від 31 березня 2021 року у справі № 752/4033/16-ц, провадження № 61-13656 св 20, та додатково зауважив, що належним відповідачем у віндикаційному позові є володіючий невласник". \~ \~ \~ \~За матеріалами даної цивільної справи відповідачем та третьою особою під час розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у позивача права власності на вище вказане майно. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що стороною позивача доведено, що він наділений правами власника у відношенні спірного майна - будівельних матеріалів та обладнання, які були придбані за кошти сторін для будівництва та функціонування кафе-бару швидкого харчування, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому вказане майно підлягає витребуванню у відповідача на користь власника позивача у справі [PERSON] . В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». При цьому суд зазначає, що заявлена позивачем ціна позову 1\~500 000,00 грн, судовим розглядом не підтверджена, експертиза щодо вартості майна сторонами не заявлялася та не проводилася, у зв`язку із чим судом визначена мінімальна сума судового збору за позовною вимогою майнового характеру.

Outcome: approved