Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

06 травня 2025 року [PERSON] , через підсистему «Електронний суд», звернулась з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітної плати, премії, інших доходів) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення (подачі) позову до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 15 серпня 2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу, у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 вересня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем. [PERSON] участі в утримані та виховані дитини не бере, матеріальної допомоги не надає, добровільно коштів на забезпечення потреб дитини не сплачує. Відповідач є працездатною особою, отримує стабільний та достатній дохід для матеріального забезпечення своєї неповнолітньої дитини. Інших дітей або осіб, які перебувають на утриманні, відповідач не має. Позивач надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає\~можливим розглянути\~справу без\~участі відповідача\~на підставі\~наявних у\~ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що з 15 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 вересня 2024 року /а. с. 4, 2-3/. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище « [PERSON] », яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу /а.с. 2-3/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 8/. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст.\~181\~СК України та ст.182\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В позовній заяві позивач вказує, що дочка проживає з нею та вона її повністю утримує, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, заперечень протилежного відповідачем не надано. Відповідачем не надано доказів того, що за станом здоров`я та матеріальним становищем він не може сплачувати аліменти на утримання дітей. Також, суду не надано доказів щодо наявності на утриманні у відповідача інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітної плати, премії, інших доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір 1211,20 грн на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved