Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 20000,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення донькою повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 15 000 грн. щомісячно до досягнення доньки [PERSON] , [INFO] трирічного віку, починаючи з моменту звернення з цим позовом до суду; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн. Позовна заява мотивована наступним. 21.09.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено відповідний запис № 1095 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу\~у сторін\~є малолітня\~донька -\~ [PERSON] [INFO] .\~З 6\~січня 2021\~року відповідач\~добровільно покинув\~квартиру,\~в якій\~вони спільно\~проживали,\~і став\~проживати за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Донька залишився\~проживати разом\~з позивачем\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~що підтверджується\~довідкою про\~реєстрацію місця\~проживання.\~Донька перебуває\~на повному\~утриманні позивача,\~відповідач допомоги\~не надає,\~фактично усунувся\~від виконання\~своїх обов`язків. З моменту\~фактичного припинення\~шлюбних відносин\~Відповідач позивачу\~та доньки\~не допомагає.\~Позивач перебуваю\~у відпустці\~по догляду\~за дитиною\~до 3-х\~років з\~28.02.2021\~року по\~15.12.2023\~року і\~не має\~можливості самостійно\~утримувати доньку. Між сторонами на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання доньки. Відповідач працює моряком на закордонних судах на посаді електротехніку на протязі багатьох років, отримує дохід у розмірі приблизно 6000,00 доларів на місяць, що в еквіваленті до гривні становить біля 168 000,00 грн., який є достойним та дозволяє йому сплачувати аліменти в сумі 20 000 гривен на утримання доньки. Інших дітей та утриманців, останній не має. В підтвердження того, що відповідач працює на іноземних судах та отримує достойну заробітну плату надано виписку про отримання заробітної плати в період з вересня 2019 року по грудень 2020 року; посвідчення особи моряка серії [NUMBER] ; книжку моряка №01644/2010/26; договору №729 від 05.08.2019 року та №920і від 24.04.2020 року про надання послуг з посередництва у працевлаштування за кордоном; з актами про надання послуг до вищевказаних договорів від 21.09.2019 року та 07.07.2020 року та реквізити ПАТ Акціонерний Банк «Південний» про відкриття валютного рахунку, на який перераховувалась частина заробітної плати, з тої, яку останній не отримував особисто. В січні місяці поточного року, Відповідач припинив дію Довіреності від 28.05.2020 року, якою позивачу надавалось право отримувати інформацію щодо стану та залишку грошових коштів, знімати кошти з рахунку та здійснювати інші операції. Враховуючи, що на даний момент Відповідач проживає сам, має достойний матеріальний дохід, інших дітей та утриманців не має, є молодою здоровою людиною, вважає, що розмір аліментів на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , необхідно визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 20 000,00 грн. щомісячно, який буде достатній для забезпечення малолітній дитині нормального життєвого рівня та підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи матеріальне становище відповідача, те що він є здоровою працездатною людиною, працевлаштований не на постійній основі, отримує заробітну плату нерегулярно, має нерегулярний дохід, а позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і не має будь-якого джерела прибутку, останній має змогу сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 15000,00 грн., оскільки після сплати вказаних витрат, дохід відповідача залишатиметься вищим від прожиткового мінімуму. Представником відповідача подано відзив, в якому вказує, що позов необґрунтований, просить відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів на дитину у розмірі 20 000грн. та аліментів на позивача у розмірі 15 000грн. за необґрунтованістю, задовольнити частково. Відзив мотивований таким. Щодо відсутності з боку Відповідача будь-якої допомоги, то це не відповідає дійсним обставинам. Будучі на роботі за кордоном відповідач дізнався, що його дружина подала заяву до суду на розлучення та стягнення аліментів, що в свою чергу дуже сильно вплинуло на його самопочуття та здоров`я і спричинило нервовий зрив, про що свідчить доданий до відзиву консультативний огляд лікаря невропатолога від 31.05.201 року та відповідь компанії ТОВ «Олів крю менеджмент ЛТД» від 13.09.2021р. З цих підстав, компанія припинила дію контракту з ним та він приїхав додому, але Позивач за час його відсутності під приводом відвідати його маму перевезла всі особисті речі відповідача, при цьому, грошові кошти у розмірі 9000(дев`ять тисяч)доларів США, які він заробив раніше та зберігав в квартирі, де вони разом з дружиною та донькою мешкали, залишилися у Позивача, яка ними особисто розпорядилася та не віддала відповідачу. Тому вважає, що матеріальну допомогу від нього вона вже отримала. Крім того, відповідач щомісяця перераховує 2000грн. аліментів на утримання спільної дитини та купує іграшки, тощо, копії квитанцій додаються. Відповідач не працевлаштований, не має регулярного доходу, у нього відсутнє будь-яке нерухоме майно, на його утриманні є особа похилого віку та він особисто проходить лікування і знаходиться на стаціонарі для проведення операції, всі ці обставини, спростовують доводи позивача про фінансову можливість Відповідача виплачувати аліменти у розмірі 20 000грн на дитину щомісяця. Крім того, Позивач не довела чому саме такий розмір аліментів є співмірним та необхідним для забезпечення дитини, з чого він складається та якими доказами підтверджується. Вважає, що розмір аліментів у сумі 15000грн. на утримання мати дитини до трьох років є невідповідним його фінансовому стану та здоров`ю, тим більше, що він є значно завищеним ніж необхідний для нормального забезпечення умов життя. Позивач, хоч і перебуває у декретній відпустці, проживає в квартирі своєї матері, яка повністю облаштована всім необхідним для життя та отримує соціальну допомогу на дитину. Враховуючи, що крім аліментів на матір дитини до трьох років позивач має намірі отримувати аліменти на себе, то разом це складає 35 000грн., що є неможливим для відповідача і занадто завищеною сумою для утримання. Щодо суми стягнення витрат на правничу допомогу, то Відповідач заперечує, так як є необґрунтованою, розмір витрат на таку допомогу є значно завищеним, вказані документи викладені загальними фразами, які не відповідають фактичним обставинам та не мають відношення до даної справи, про те, що складність даної справи низька, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, вивчення судової практики та законодавства, про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їх дійсності та необхідності, а також з критерію розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено таке. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2021 року закрито провадження в частині позовних вимог, а саме в частині вимог про розірвання шлюбу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2021 року витребувано докази. Після відновлення процесуальної діяльності суду з 12.06.2023 року та підтвердження наявності справи, розгляд продовжено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2024 року витребувано докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.05.2024 року витребувано докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2025 року відмовлено в заловоленні клопотання про витребування доказів. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2018 року, що вбачається з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась [INFO] донька [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Сторони не оспорюють факт проживання доньки разом із матір`ю [PERSON] . Позивачем до позову долучено до позову документи на іноземній мові на 11 аркушах, які суд до уваги не бере, враховуючи відсутність нотаріально завіреного перекладу на українську мову. До матеріалів справи долучено посвідчення моряка на ім`я [PERSON] , [NUMBER] , строк дії якого скінчився 18.02.2020 року. Клінічний висновок обстеження лікарем ендокринологом [PERSON] та інші консультації ендокринолога, які відносяться до 2020 та 2021 року суд до уваги не бере, оскільки вони не є актуальними. Також долучено послужну книжку моряка №01644/2010/26 на ім`я [PERSON] , останній запис зроблено 14.03.2020 року. Відповідно до договорів № 729 від 05.08.2019 року, № 920 від 24.04.2020 року та актами до них, [PERSON] укладав з ТОВ «Олів Крю Менеджмент Лтд» договори про надання посередницьких послуг щодо працевлаштування. Відповідно до довіреності від 28.05.2020 року позивач мала доступ до рахунку відповідача. Згідно довідки від 08.02.2021 року за № 18-к КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до 3-х років. З 28.02.2021 року по 15.12.2023 року. Згідно наказу від 05.06.2024 року за № 254-к КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до 6-х років, з 16.06.2024 року по 15.12.2024 року. Відповідно до довідки УПСЗН від 13.09.2021 року за № 02/1025 [PERSON] призначено компенсацію в період з 28.11.2012 року по день видачі довідки по догляду за людиною більше 80-річного віку, а саме: за [PERSON] , [INFO] . Відносно даної довідки суд зазначає, що актуальної інформації на день ухвалення рішення щодо догляду за особою не надано. Надана довідка вказує, що відповідач отримував компенсацію по догляду за особою похилого віку, враховуючи, що доказів неотримання пенсії [PERSON] суду не надано, то суд зазначає, що наведений документ не підтверджує перебування на утриманні відповідача вказаної особи на день ухвалення рішення суду, а вказує, що позивач мав обов`язки щодо догляду за даною особою. Стороною відповідача надано квитанції про перерахування позивачу коштів в якості аліментів і період з 2022 року по 2025рік. Суд зазначає, що при вирішення питання про стягнення аліментів, суд не враховує дані квитанції, оскільки вони мають бути подані державному виконавцю під час виконання судового рішення для визначення суми сплачених аліментів. У виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 06127 від 13.09.2021 року вказано, що [PERSON] встановлено діагноз варикозна хвороба правої нижньої кінцівки. Актуального висновку про стан здоров`я на час ухвалення рішення не надано, але наведе підтверджує факт припинення контракту через стан здоров`я виходячи з наступної довідки. Так, відповідно до довідки ТОВ «Олів Крю менеджмент ЛТД» від 13.09.2021 року за № 196/И, [PERSON] знаходився на судні іноземного роботодавця з 20.04.2021 року по 26.05.2021 року, контракт був припинений через стан здоров`я. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.10.2021 року, [PERSON] не мав зареєстрованих на нього об`єктів нерухомості. Відповідно до відомостей головного сервісного центру МВС від 27.10.2021 року за № 31/21/41-60 а/з за [PERSON] транспортних засобів не зареєстровано. Відповідно до консультативного огляду лікаря невропатолога від 31.05.2021 року, [PERSON] встановлено діагноз: астено-депресивний синдром. Актуального висновку на день розгляду справи не надано. Відповідно до відповіді АБ «Південний» від 16.12.2021 року [PERSON] в період з 01.01.2018 року по 11.11.2021 року мав три відкриті рахунки в даній установі, по яких відбувався рух коштів. Відповідно до відповіді АБ «Південний» від 22.04.2024 року [PERSON] в період з 01.01.2018 року по 11.03.2024 року мав три відкриті рахунки в даній установі, по яких відбувався рух коштів. З відповіді ТОВ «Олів Крю Менеджмент ЛТД» вбачається, що [PERSON] в період 2018-2021 року отримував послуги з працевлаштування за кордоном, останній контракт припинено достроково 25.05.2021 року. Документи долучені до даної відповіді на 10 аркушах, складені іноземною мовою, суд до уваги не бере, враховуючи відсутність нотаріально завіреного перекладу на українську мову. Відповідно до консультативних висновків спеціаліста від 04.02.2022 року [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз: синдром м`язової дистонії, затримка темпо стато-кинетичного розвитку; синдром рухомих порушень, внаслідок гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС. Відповідно до відповіді Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 06.06.2024 року №8070/09-2/15-24, [PERSON] не звертався до адміністрації судноплавства стосовно проходження курсів підготовки за напрями в навчально-тренажерних центрах, отримання кваліфікаційних документів, послужної книжки моряка та оформлення (продовження строку дії) посвідчення особи моряка. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 10.09.2024 року [PERSON] в період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року отримувала тільки соціальні виплати. На підставі наведеного встановлено, що сторони мають малолітню дитину, яка проживає із матір`ю, згоди щодо утримання дитини сторони не досягли. Вказані обставини не оспорювались в судовому засіданні. Належних та допустимих доказів наявності офіційного працевлаштування відповідача на час розгляду справи в матеріалах справи не міститься. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У разі вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі, який перевищує гарантований мінімум для дитини відповідного віку, позивач, з яким проживає неповнолітня дитини, повинен довести спроможність відповідача сплачувати відповідну суму аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~ Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як було зазначено вище, згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З врахуванням вищенаведеного та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. Так, враховуючи, що відповідно до руху коштів на рахунках у відповідача наявні грошові кошти, він є особою працездатного віку, інших дітей на утриманні не має, враховуючи той факт, що відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вік дитини, суд дійшов висновку, що розмір аліментів у сумі 9000,00 грн. є достатнім та необхідним для належного утримання дитини та не є надмірним тягарем для відповідача. Відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи дату подання позову, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з 12.05.2021 року. Згідно з положеннями\~статті 84 СК України\~дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Отже, сімейним законодавством передбачено право на утримання чоловіком-батьком вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За правилами ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому у суді встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, суд вважає, що стороною позивача не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання позивача в сумі 15000,00 грн. тому дані вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню у розмірі 2270,00 грн., що відповідає прожитковому мінімуму для осіб працездатного віку на день звернення до суду з дати зврення до суду із позовом та до досягнення дитиною трирічного віку. Отже, відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти в сумах, вказаних судом, на утримання дитини та дружини, тому суд приходить до висновку про частково задоволення позову. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн. 00 коп. за ставками судового збору, які діяли на час звернення до суду. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Outcome: partial