Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

У червні 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій просила суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №200520325 від 02.05.2016 у розмірі 32\~797,08 грн., суму інфляційних втрат - 15\~630,74 грн., суми 3 % річних 2\~954,43 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] був укладений кредитний договір №200520325, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 11\~288,90 грн. зі встановленим строком користування з 02.05.2016 по 02.05.2018, а відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі Договору про відступлення прав вимог № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», у тому числі і за вказаними Кредитним договором. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є позивач, виконало свої зобов`язання за кредитним договором, належним чином та надало можливість позичальнику розпоряджатися кредитними коштами. Проте, відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 01.04..2025 має заборгованість в розмірі 32\~797,08 грн., з яких за тілом кредиту 11\~288,90 грн., 21\~508,18 грн. за відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Також позивач просить стягнути з відповідача суму збитків за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань в розмірі: суму інфляційних втрат - 15\~630,74 грн., суми 3 % річних 2\~954,43 грн., а всього борг на загальну суму 51\~382,25 грн. Ухвалою Новобаварського\~районного суду\~міста \~Харкова від\~25\~червня 2025\~рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Призначено судове засідання. Представник позивача Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом було встановлено,\~що 02.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200520325, відповідно до умов якого відповідачу, було надано кредит у розмірі 11 288,90 грн. зі встановленим строком користування з 02.05.2016 по 02.05.2016, розмір процентної ставки 0.0001% річних, сукупна вартість кредиту 36,97 % річних, порядок надання кредиту переказ коштів на рахунок для придбання товару. Водночас, відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (т. 1 а.с. 297). На підтвердження факту укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , позивачем надано: заява №200520325 від 02.05.2016, анкета №2757151 від 02.05.2016; графік платежів до кредитного договору, довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту; договір добровільного страхування життя, укладеного між [PERSON] та ТДВ «СК «М ЛАЙФ», товарний чек № 4242724 від 02.05.2016 (т. 1 а.с. 297,298,302,303,304,305). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). У частині першій\~статті 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт видачі кредиту та розмір заборгованості підтверджується банківською випискою по картці відповідача (т. 1 а.с. 25-294). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 12.12.2024 у справі № 298/825/15, зазначивши, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак виступають належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Нормою ст. 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Так, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги); 2)правонаступництва; 3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 ЦК України). Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» було укладено Договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов п. 1 якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (т. 1 а.с. 295-296) Відповідно до наданої копії платіжного доручення № 25 від 09 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» сплачено ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти у сумі 5307308,39 грн. (т. 1 а.с.111). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. З додатку №1 до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, іменованого Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, вбачається, що ПАТ «Банк Михайлівський» відступив ТОВ «Діджи Фінанс» майнові права вимоги відносно боржника [PERSON] , кредитний договір №200520325, загальна сума заборгованості 32\~797,08 грн., з яких за тілом кредиту 11\~288,90 грн., 21\~508,18 грн. за відсотками (т. 1 а.с. 308-310) Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором № 200520325 в розмірі 32\~797,08 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом досліджено наявний у матеріалах справи Розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за період з березня 2019 по лютий 2022, відповідно до якого за період прострочення виконання грошового зобов`язання сума інфляційних витрат становить 15\~630,74 грн., а сума 3% річних 2\~954,43 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача становить 51\~382,25 грн. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справі, що розглядається, позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування факту отримання кредитних коштів, а також обставин та доказів наданих позивачем. Беручи до уваги наявний у матеріалах даної справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та інші надані позивачем докази в сукупності, суд дійшов висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ, судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. Згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором № 200520325. Нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, оскільки відповідач зі свого боку не виконала умови договору, в результаті чого утворилася заборгованість, позовні вимоги, спрямовані на відновлення позивачем своїх порушених прав та законних інтересів, кожен аргумент позивача знаходить своє підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі. Щодо поновлення строку позовної давності для подання позову суд зазначає наступне. Відповідно до вимог\~ст. 256 ЦК України,\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що 15.02.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» було укладено Договір про надання правової допомоги № 26, відповідно до умов якого адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надати клієнту юридичну допомогу. Відповідно до Додаткової угоди до Договору № 26 про надання правової допомоги від 15.02.2024 адвокатське бюро зобов`язалося здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справ щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (т. 1 а.с. 317). Згідно з детальним описом робіт на підставі договору адвокатське бюро виконало роботи щодо підготовки позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості, вартість яких становила 7000,00 грн. Відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.04.2025, адвокатом виконано підготовку позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості, та зазначено суму у розмірі 7 000,00 грн. (т. 1 а.с. 318). Нормою ч. 6 ст. 137 ЦПК України регламентовано, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У матеріалах справи відповідне клопотання відповідача відсутнє. Відтак враховуючи категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved