Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 28.03.2023-100003124 від 28.03.2023 року у розмірі 15030,00 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач повідомлявся про розгляд справи, своїм правом на подачу відзиву не скористався; заяви, клопотання відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З наданих позивачем доказів вбачається, що 28.03.2023 року [PERSON] підписано електронним цифровим підписом заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 28.03.2023 року за посиланням https://sgroshi.com.ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». [PERSON] було підписано підтвердження укладання кредитного договору, паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Споживчий центр» надало [PERSON] відповідно до умов кредитного договору № 28.03.2023-100003124 від 28.03.2023 року кредитні кошти у розмірі 9000,00 гривень під проценти; первиннний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання; строк, на який надається кредит - 42 днів з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 08.05.2023 року. Згідно переказу, на рахунок [NUMBER] за договором №28.03.2023-100003124 28.03.2023 року здійснено переказ коштів у розмірі 9000,00 гривень. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 28.03.2023-100003124 від 28.03.2023 року складає: 9000,00 грн. - основний борг, 6030,00 грн. - проценти, разом 15030,00 грн.(а.с.7). Нормами Цивільного кодексу України встановлено наступне. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір кредиту має бути укладений у письмовій формі (стаття 1054). Згідно положень Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 11). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом, електронним підписом одноразовим ідентифікатором або аналогом власноручного підпису, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. [PERSON] уклав з ТОВ «Споживчий центр» електронний кредитний договір, підписавши його за допомогою паролю-одноразового ідентифікатора, чим погодив його умови, за якими кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 9000 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитодавець свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконав: згідно квитанції від 28.03.2023 року на платіжну картку [PERSON] [NUMBER] за допомогою платіжної системи LiqPay перераховано 9000 (а.с.8). У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав, тому виникла заборгованість у розмірі 15030,00 грн. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог: за договором від 28.03.2023 року мається прострочення виконання грошового зобов`язання, що підтверджено належними доказами. Тому, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 15030,00 грн. підлягають задоволенню. Також, з огляду на приписи ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved