Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

В лютому 2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 30300 гривень. В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що 05 грудня 2022 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 30300 грн, який зобов`язувався\~повернути позивачу\~в строк\~до 05\~січня 2023\~року,\~що підтверджується\~розпискою від\~05\~грудня 2022,\~яку відповідач\~написав власноруч\~та завірив\~своїм підписом. В зазначений\~строк відповідач\~не виконав\~зобов`язання,\~борг не\~повернув.За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг в сумі 30300 гривень. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 серпня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 05 грудня 2022 року [PERSON] написав розписку, за текстом якої вбачається, що він отримав від [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 30300 грн, які він зобов`язався повернути в строк до 05 січня 2023 року. На підтвердження зобов`язань відповідача, позивачем у було надано оригінал розписки від 05 грудня 2022 року, яка міститься в матеріалах справи. З дослідженої у судовому засіданні розписки вбачається, що сторонами в письмовій формі зафіксовані умови договору позики, а саме: предмет позики - грошові кошти, дата отримання та строк повернення коштів. Судом встановлено, що розписка була складена 05 грудня 2022 року, тобто строк позовної давності на час звернення до суду не сплинув, в розписки чітко указано зобов`язання щодо повернення боргу у строк до 05 січня 2023 року. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Наявність у позивача оригіналу розписки свідчить про неповернення боргу відповідачем в належному розмірі. Суд приймає надану до суду розписку від 05 грудня 2022 року, в якості належного та допустимого доказу виникнення боргового зобов` язання за договором позики, так як даний факт жодним чином відповідачем не спростований, оскільки відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання, тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Відповідно достатті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобов`язань відповідача позивачем була надана боргова розписка. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~строк повернення\~позики або\~цей строк\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.\~525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~статтею 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України\~гривні. Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим\~частина друга статті\~524\~та частина друга\~статті\~533 ЦК України\~допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Стороною відповідача не було надано суду доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань за договором позики, укладеним з позивачем. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 30 300 грн відповідно до розписки від 05 грудня 2022 року. Судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягується з відповідача на користь позивача згідно положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved