Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг в загальному розмірі 122 688, 94 грн. та судові витрати у розмірі 3 028 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.12.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначені документи, які складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 50 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, у свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 122 688, 94 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою суду від 26.09.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд даного провадження належним чином, відзив на позов подано не було. Від відповідача повернувся коверт із зазначенням «закінчення терміну зберігання». Суд, вважає за можливим розглянути данну справу на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 24.12.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірник у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та взяв зобов`язання виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] в розмірі 50 000 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, утворилася заборгованість в розмірі 122 688, 94 грн,. які складаються з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Розрахунок заборгованості по кредиту відповідача перед акціонерним товариством «Універсал Банк» свідчить про те, що сума заборгованості по наведеній вище сумі відповідачем не погашена. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З урахуванням вказаного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved