Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

В травні 2025 року позивач ТОВ «Свеа Фінанс» в особі представника Варшавського К.А. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та сплаченого судового збору. Вказаний позов мотивував тим, що 30.01.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2035493335, який за правовою природою є змішаним договором. Відповідно до вказаного договору відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в загальному розмірі 15 600 грн. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості, однак останній платіж надійшов на рахунок Банку 25.03.2022 року. В подальшому, 20.09.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу № 01.02.-24/24, яким відступлено право грошової вимоги до боржника [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача, а тому з підстав стягнення наявної заборгованості змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 11.06.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань або відзиву до суду не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 30.01.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2035493335, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Розділ 2 Договору (Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2035493335_CARD) передбачає, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк», позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок [NUMBER] , відкритий за заявою Відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Заява-анкета про надання банківських послуг АТ ОТП Банк передбачає, що розмір процентної ставки, вказаний у відповідній Заяві-анкеті та погоджений з Позичальником, становить: 5% в місяць. Згідно з випискою з карткового рахунку Відповідачем використано кредит в загальному розмірі 15 600 грн. За час користування картковим рахунком відповідач здійснив поповнення рахунку на загальну суму 48\~662,76 грн., враховуючи те, що кредитний ліміт було повністю/частково використано в погашено кілька разів підряд. 20.09.2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу № 01.02-24/24, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор (новий кредитор) набуває право вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржником, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 01.02-24/24 від 20.09.2024 року за № 5880 вказана [PERSON] , Кредитний договір № 2035493335_CARD від 30.01.2021 року, загальна сума боргу становить 30\~551,60 грн. з яких: загальна сума боргу по тілу кредиту 15 600 грн., загальна сума боргу по відсотках 14\~951,60 грн. Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1069 ЦК). У силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). Дослідженні судом розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за Кредитним договором № 2035493335_CARD від 30.01.2021 року підтверджують надання відповідачу кредитних коштів, активне користування кредитними коштами, а також неналежне виконання умов Кредитного договору. А відтак, ТОВ «Свеа Фінанс», як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором № 2035493335_CARD від 30.01.2021 року. З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав, довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, перерахування коштів та наявність у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовну заяву з доданими до неї матеріалами позивачем подано через підсистему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved