Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Сучасний факторинг» 04 березня 2024 року звернувся в суд з цим позовом, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 42 843,20 грн. Також просив стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір № 10211061316 на підставі якого відповідачу надано в користування кредитні кошти у розмірі 28 459,77 грн., строк користування якого складає 24 календарні місяці, пільговий період відсутній, процентна ставка (звичайна) 4,50% в місяць, пільгова процентна ставка не застосовується, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 51 515,19 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору - 56,51%, штраф за кожний пропуск періодичного платежу 1 138,39 грн., комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів - 4,00 грн. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак через неналежне виконання умов договору з боку відповідача у нього утворилася заборгованість перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором № 10211061316 від 26.07.2021 станом на 05 лютого 2024 року становить 42 843,20 грн., а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 20 260,46 грн., загальна заборгованість за сумою відсотків за користування кредиту становить: 22 582,74 грн., отримано оплати в сумі: 8 200,00 грн. Станом на 05 лютого 2024 року перед ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором № 10211061316 від 26.07.2021 року не погашена. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10211061316 від 26.07.2021 в розмірі 42 843,20 грн., також понесені позивачем судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, з клопотання, яке міститься в матеріалах справи просив розгляд справи проводити без участі представника. Відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Подільського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.07.2021 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10211061316 по продукту «Кредит на товар», згідно предмету якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 28 459,77 грн., строк користування якого складає 24 календарні місяці, пільговий період відсутній, процентна ставка (звичайна) 4,50% в місяць, пільгова процентна ставка не застосовується, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 51 515,19 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору - 56,51%, штраф за кожний пропуск періодичного платежу 1 138,39 грн., комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів - 4,00 грн. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 10211061316 від 26.07.2021 у [PERSON] наявна заборгованість перед ТОВ «Сучасний Факторинг» станом на 05.02.2024 року у розмірі 42 843,20 грн., а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 20 260,46 грн., загальна заборгованість за сумою комісії за користування кредиту становить: 22 582,74 грн. Отримано оплати: 8 200,00. Отже, судом встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 28 459,77 грн., однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 26.07.2021. Відповідач у свою чергу контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту та за нарахованими відсотками до суду не надав. Відповідно до ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 615\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст.\~1049\~ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним між сторонами кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та відсотками за користування кредитом. Відповідно до частин першої, третьої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку в повному обсязі не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.\~141\~ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved