Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

14 травня 2025 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Козійчук О.І., - про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог позивачем [PERSON] зазначено, що: 24 січня 2024 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, у якому [INFO] народилась дитина - донька [PERSON] , яка, після припинення сторонами спільного проживання, приблизно з квітня 2025 року, залишилась проживати разом з позивачем [PERSON] , що підтверджується витягами про зареєстроване місце мешкання, позивач [PERSON] за вказаних обставин, наразі, не має можливості працювати, оскільки, у зв`язку з народженням доньки - [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною (декретній відпустці), якій, станом на час звернення до суду (травень 2025 року), виповнилось лише 9 місяців, здійснює постійний материнський догляд, при цьому, відповідач [PERSON] , будучи офіційно працевлаштованим у філії «ВП «ХАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом» та маючи стабільний дохід у вигляді заробітної плати, добровільну участь в утриманні позивача [PERSON] до досягнення дитиною трьох років - не приймає, відповідно до ст.84 ч.2, ст.84 ч.4 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і означене право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, згідно ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, що і слугувало підставою для звернення до суду з позовом, вважаючи за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] , - аліменти на утримання позивача [PERSON] до досягнення дитиною: донькою - [PERSON] , [INFO] , трьох років, в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьох років, тобто, до [INFO] . 26 травня 2025 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Козійчук О.І., - про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 26 травня 2025 року (а.с.11), - відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином. 26 червня 2025 року - відповідач [PERSON] , на виконання ухвали Нетішинського міського суду від 26 травня 2025 року, надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №ЕП-1446/25 від 26 червня 2025 року), в якому зазначив щодо визнання позовних вимог - про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, не заперечуючи щодо задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України - фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено: згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) 24 квітня 2021 року (а.с.4), - сторони по справі: позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] 24 квітня 2021 року у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №40 від 24 квітня 2021 року, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) 06 серпня 2024 року (актовий запис за №128 від 06 серпня 2024 року (а.с.3), батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , є: позивач [PERSON] - матір`ю, відповідач [PERSON] - батьком, відповідно до витягів з реєстру територіальної громади ВК НМР за №2025/005168603 від 22 квітня 2025 року (а.с.5) та за №2025/005168567 від 22 квітня 2025 року (а.с.6) - за відомостями Нетішинської територіальної громади [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованою та проживає по [ADDRESS] , тобто, за місцем реєстрації проживання своєї матері - позивача [PERSON] , [INFO] . Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси - у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист - є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору - на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України). Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень - Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, а також, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України), оскільки, згідно із ст.9 Конституції України, - Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, щодо виконання прав та обов`язків подружжя по утриманню регулюються нормами Сімейного кодексу України (глава 9 СК України), шо визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства, при цьому, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ст.7 ч.8, ст.7 ч.9 СК України). Відповідно до положень ст.8 Конвенції - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Способи надання утримання одному з подружжя визначені у ст.77 СК України. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, аліменти сплачуються щомісячно, за взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ст.77 СК України). Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, при цьому, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, водночас, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст.80 СК України). Час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, визначено у ст.79 СК України, за правилами якої - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу (ст.76 СК України). За приписами ст.84 СК України, які передбачають право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності (ч.1), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2), якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років (ч.3), право на утримання вагітна дружина, а також, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4), аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду (ч.5), право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6). Припинення права дружини на утримання врегульовано приписами ст.85 СК України, за якими - право дружини на утримання, передбачене ст.84 СК України, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, у разі смерті дитини, а також, - якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка, як батька, з актового запису про народження дитини. Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, а також, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, зокрема, визнання позовних вимог з боку відповідача [PERSON] , і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, - приходить висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] - про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, - підлягає задоволенню, так як, у судовому засіданні встановлено наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини - [PERSON] , в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною: донькою - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто, до [INFO] , оскільки: відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить актовий запис за №128 від 06 серпня 2024 року, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) 06 серпня 2024 року, яка проживає з позивачем [PERSON] , позивач [PERSON] , у зв`язку з народженням доньки - [PERSON] , [INFO] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, і, відповідно, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідач [PERSON] , не будучи особою з інвалідністю, являючись працездатним та працевлаштованим, отримуючи заробітну плату і маючи сталий дохід, - може надавати матеріальну допомогу, будь-яких доказів на підтвердження неспроможності сплати аліментів у визначеній частці з боку відповідача [PERSON] до суду - не надано, інформації, що свідчила б про стан здоров`я відповідача, який би позбавляв останнього можливості працювати, в судовому засіданні - не здобуто, таким чином, на переконання суду, розмір аліментів на утримання дружини - [PERSON] , у вигляді 1/5 частки заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, - відповідає вимогам сімейного законодавства, а також, за визначених обставин - буде необхідним та достатнім, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, не суперечить вимогам закону та буде відповідати засадам добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29). Також, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення, оскільки, у відповідності до положень ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України, - суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням положень ЦПК України та задоволенням позовної заяви, а саме, ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, відповідно до яких - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача (ст.141 ЦПК України), водночас, враховуючи, що позивач [PERSON] , на підставі ст.5 ч.1 п.3) Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, а також, беручи до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті, - стягнувши з відповідача [PERSON] - 50 % судового збору, необхідного до сплати при зверненні до суду з позовом, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (50 % від 1211 гривень 20 копійок), на користь держави, у зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] позову та задоволенням позовної заяви, так як, за приписами ст.142 ч.1 ЦПК України - у разі … визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, і разом з тим, - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМ України, На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.7, ст.9, ст.ст.75-77, ст.ст.79-80, ст.ст.84-85 СК України,

Outcome: approved