Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Виконавчий комітет Солонянської селищної ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Новопокровської селищної ради № 01 від 27 січня 2025 року «Про негайне відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] » було здійснено вилучення вищезазначених дітей у зв`язку із внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне провадження відносно матері [PERSON] за злісне невиконання обов`язків по догляду за дітьми. Неналежне виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , стало причиною вчинення кримінального правопорушення відносно їх дітей, що підтверджується Витягом з ЄРДР № 12025042160000073 від 27 січня 2025 року. У зв`язку із зазначеним, позивач в інтересах дітей звернувся з даним позовом до суду та просить позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Представник позивача - Посадна Т. В. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних в позові та пояснила, що їй як працівнику органу опіки та піклування стало відомо про вчинене кримінальне правопорушення відносно [PERSON] , про що вона повідомила поліцію. За її заявою відомості були внесені відомості до ЄРДР за ст. 166 КК України. Діти були відібрані від батьків. На даний час перебувають в родині патронатного вихователя [PERSON] до 11 серпня 2025 року. За час перебування у родині патронатного вихователя діти були обстежені лікарями та у малолітнього [PERSON] встановлений діагноз - легка розумова відсталість, гіпердинамічний синдром F70.0. У малолітньої [PERSON] встановлений діагноз - помірна розумова відсталість з порушенням поведінки F71.1, а батьки не відвідували їх, не цікавилися їхнім життям. Просила позов задовольнити в повному обсязі з огляду на те, що відповідачі відмовилися від надання соціальних послуг, не змінили своє ставлення до дітей і після спілкування з представниками органу опіки та піклування, які надавали їм як методичну, так і матеріальну допомогу. [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що у н еї нормальні стосунки з дітьми, проте діти не хочуть слухатися її. [PERSON] та [PERSON] хворіють, однак вона вважає, що приділяє достатню увагу дітям, а про місце знаходження дітей після їх відібрання її ніхто не повідомив. Тому вона спілкується лише з [PERSON] телефоном. На даний час не працює, а до вилучення дітей існувала за кошти, які отримувала на дітей. Просила не позбавляти її батьківських прав. [PERSON] в судовому засіданні 12 червня 2025 року на запитання суду чи визнає він позов відповів, що не знає відповіді на вказане питання. В інші судові засідання відповідач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі (а.с.244, т.1). Опитана під час судового засідання неповнолітня [PERSON] пояснила, що вона на даний час зі своїми братами та сестрами мешкає в родині [PERSON] , крім [PERSON] , який з ними не проживає, а з матір`ю вона спілкується виключно по телефону. Пояснила за весь час проживання з батьками мати на її думку достатньо уваги приділяла дітям. Третя особа - [PERSON] до суду не з`являлася, подавши клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.233, т.1). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON] , а також з`ясувавши думку неповнолітньої [PERSON] , дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спірні правовідносини сторін регулюються положеннями СК України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Згідно положень ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Статтею 165 цього Кодексу передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх та неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Павлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 20 травня 2008 року, актовий запис № 07 (а.с.25,т.1), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Павлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 30 вересня 2009 року, актовий запис № 09 (а.с.19, т.1), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Павлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 22 лютого 2011 року, актовий запис № 01 (а.с.11, т.1), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Павлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 10 квітня 2013 року, актовий запис № 04 (а.с.17, т.1), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Павлівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 24 вересня 2014 року, актовий запис № 7 (а.с.13. т.1) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області 01 березня 2019 року, актовий запис № 5 (а.с.15, т.1). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 05 жовтня 2021 року, актовий запис № 282 (а.с.22, т.1). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00032990127 від 06 жовтня 2021 року з`ясовано, що відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК України (а.с.24, т. 1). Згідно акту обстеження умов проживання від 27 грудня 2024 року (а.с.139, т.1), встановлено, що умови для проживання дітей незадовільні, будинок складається з трьох кімнат, в будинку брудно, опалення пічне та твердопаливний котел, електрозабезпечення в наявності. За цією адресою проживають семеро дітей, мати та її повнолітня дочка. [PERSON] офіційно не працевлаштована. Наказами начальника Служби у справах дітей Новопокровської селищної ради від 27 січня 2025 року № № 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 157-163, т.1). 27 січня 2025 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Посадної Т. В. за ч. 4 ст. 152 КК України у зв`язку з вчиненням дій сексуального характеру [PERSON] відносно своєї сестри [PERSON] (а.с.170, т.1). Також 27 січня 2025 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових за ч. 4 ст. 166 КК України у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків матір`ю дітей (а.с.171. т. 1). Рішенням виконавчого комітету Новопокровської селищної ради № 01 від 27 січня 2025 року було вирішено негайно відібрати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю та влаштувати дітей до КЗ «Центр надання соціальних послуг» Новопокровської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.128, т.1), а договорами про патронат над дитиною від 11 лютого 2025 року всі діти крім [PERSON] були передані до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] строком до 10 травня 2025 року (а.с.178-213, т.1), що підтверджується актами про факт передачі дитини від 11 лютого 2025 року (а.с. 172-177, т.1). Далі, договорами про патронат над дитиною від 11 травня 2025 року строк було продовжено до 10 серпня 2025 року (а.с.5-40, т.2). Згідно витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що неповнолітній [PERSON] підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, відомості про що внесені до ЄРДР за №12025042160000073 від 27 січня 2025 року (а.с.170, т.1). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4255/2025 дитячого центру № 9 від 18 квітня 2025 року (а.с.214, т.1) у малолітнього [PERSON] встановлений діагноз - легка розумова відсталість, гіпердинамічний синдром F70.0. Згідно висновку лікарської комісії КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР № 65 від 14 квітня 2025 року та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4256/2025 дитячого центру № 9 від 18 квітня 2025 року (а.с.215-216, т.1) у малолітньої [PERSON] встановлений діагноз - помірна розумова відсталість з порушенням поведінки F71.1. З довідки від 17 квітня 2025 року судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не приділяють належної уваги вихованню своїх дітей, не виконували батьківські обов`язки по відношенні до успішності в навчанні своїх дітей, не відвідували батьківські збори, не прислухалися до рекомендацій класних керівників та адміністрації навчальних закладів, які намагались залучити їх до освітнього процесу. На зв`язок з класними керівниками мати виходила лише у телефонному режимі. (а.с.217, т.1). Малолітні [PERSON] та [PERSON] не були обстежені лікарями за час проживання з батьками, а після обстеження дітям встановлені діагнози - F70.0. та F70.0, що свідчить про невиконання батьківських обов`язків в частині підтримання стану здоров`я дітей, піклування за ними. Судом враховано те, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми-інвалідами, мають діагноз - помірна розумова відсталість з порушенням поведінки F71.1. Саме вказані діти отримали статус підозрюваного та потерпілої у кримінальному провадженні №12025042160000073 від 27 січня 2025 року, що на думку суду свідчить про не достану увагу з боку батьків до дітей з урахуванням їх стану здоров`я. Також суд вважає, що пасивність з боку батьків тривалий час щодо медичного обстеження [PERSON] та [PERSON] , які були обстежені лише після їх відібрання від батьків, за наявності в родині дітей з аналогічними діагнозами, свідчить про їх байдужість до здоров`я дітей, що загрожує їхньому здоров`ю та подальшому життю. Згідно Актів оцінки потреб сім`ї/особи та Висновків оцінки потреб сім`ї від 06 січня 2025 року та 21 липня 2025 року відповідачі відмовилися від надання їм соціальних послуг (а.с.57-71 т.1 , 47-61 т.2), а причини такої відмови відповідач [PERSON] не змогла пояснити суду. Представник позивача вважала, що причиною відмови є небажання потрапити під контроль з боку органів опіки та піклування, що суд оцінює як свідоме нехтування виконанням батьківських обов`язків, які повинні бути скеровані на забезпечення інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами,схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 7 Конвенції передбачено, що дитина має право знати своїх батьків і має право на їх піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вважає, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт ухилення від виконання батьківських обов`язків з боку відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно свої малолітніх та неповнолітніх дітей, батьками яких вони є, оскільки докази про те, що вони належно виконують свої батьківські обов`язки в матеріалах справи відсутні, а проживання дітей з ними є небезпечним, в тому числі зв`язку з тим, що відносною [PERSON] внесені відомості до ЄРДР, а [PERSON] є потерпілою в даному кримінальному провадженні. На думку суду вказане свідчить про неналежний рівень виховання та спілкування з дітьми, особливо з урахуванням того, що малолітньому [PERSON] був встановлений діагноз - легка розумова відсталість, гіпердинамічний синдром F70.0, а малолітній [PERSON] встановлений діагноз - помірна розумова відсталість з порушенням поведінки F71.1. Також [PERSON] має інвалідність у зв`язку з наявністю діагнозу F71.1, а [PERSON] також є інвалідом дитинства з діагнозом F71.1 (а.с.46-48, т.1). Проте батьки не приділяли належної уваги дітям, в тому числі тривалий час не зверталися до лікарів, психологів для отримання допомоги під час виховання дітей, наслідком чого стало вчинення кримінального правопорушення. Тому суд вважає, що відповідачі умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, оскільки вони не приймають жодної участі у їх вихованні, не спілкуються з ними, в тому числі після їх відібрання, не проявляють заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться їх успіхами, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, стану здоров`я, у зв`язку з чим є підстави для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей, батьками яких вони є, виходячи виключно з інтересів дітей та для надання можливості встановити над ними опіку, оскільки проживання дітей з відповідачами є небезпечним для їх життя та здоров`я. Суд вважає, що відібрання дітей від відповідачів не змінило їх ставлення до ситуації та дітей, а тому вважає доцільним застосувати виключну міру, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, матері, так і для дітей - позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності вважає, що існують правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі по 8 478 гривень 40 копійок судового збору з кожного, оскільки було заявлено сім позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved