Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 12.11.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №2898636, відповідно до умов якого кредитодавець 12.11.2019 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 10000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 09.06.2020 року (включно). Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором. Відповідач, в свою чергу, не виконав свої зобов`язання перед позивачем за договором, у зв`язку з чим починаючи з 10.06.2020 року в відповідача виник борг. Станом на 27.02.2025 року відповідач має заборгованість у розмірі 69100,00 грн, яка складається з наступного: 10000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 59100,00 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту №2898636 від 12.11.2019 року станом на 27.02.2025 року у загальній сумі 69100,00 грн та стягнути судовий збір. 08.04.2025 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Алекскредит», посилаючись на те, що твердження позивача щодо укладання із відповідачем кредитного договору від 12.11.2019 року не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству. На підтвердження позовних вимог позивач надав до суду копіюю договору від 12.11.2019 року, яка не містить підписів сторін договору. Також, як зазначив позивач в позовній заяві договір був укладений в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Однак, разом із позовом позивачем не надано жодного доказу, що відповідач здійснив відповідні дії, а саме: зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця; створив в такій системі особистий кабінет; отримав пропозицію (оферту) та ознайомився з нею; отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором; ввів цей одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційній системі (сайті) кредитодавця; використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладання) кредитного договору від 12.11.2019 року №2898636. Позивача не вказує, яким чином був надісланий та отриманий відповідачем такий ідентифікатор. Відповідач зазначає, що електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг». На думку відповідача, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначено Законом України «Про електроні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на то особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом, оскільки не відповідає вимогам ст. 5,7 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладання договору. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведено факту укладання сторонами договору від 12.11.2019 року № 2898636, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання обов`язань. Щодо отримання від ТОВ «Алекскредит» коштів в кредит відповідач зазначає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Належними доказами, які підтверджують перерахування відповідачу певної суми можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, на думку відповідача, позивачем не надано до позовної заяви жодного доказу, який би свідчив про отримання відповідачем коштів, та проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону. 14.04.2025\~року представник\~позивача надав\~до суду\~відповідь на\~відзив,\~згідно якої\~просив суд\~задовольнити позовні\~вимоги банку\~в повному\~обсязі.\~Зазначив,\~що не\~погоджується з\~доводами відповідача\~і викладеною\~у ньому\~правовою оцінкою,\~оскільки на\~підставі укладеного\~Договору відповідно\~до п.\~п.\~1.3.,\~1.7.,\~3.1.\~Договору кредитодавець\~12.11.2019\~року перерахував\~на картковий\~рахунок позичальника\~кредитні кошти\~(кредит)\~у розмірі\~10\~000,00\~грн.,\~а позичальник\~зобов`язався повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~ним до\~09.06.2020\~року (включно).\~На підтвердження\~підписання та\~згоди відповідача\~з усіма\~істотними умовами\~Договору,\~позивачем до\~позовної заяви\~про стягнення\~заборгованості,\~було додано\~копію паспорта\~споживчого кредиту\~та копію\~пропозиції укласти\~договір (оферту)\~№ 2898636\~від 12.11.2019\~року,\~підпис позичальника\~за допомогою\~одноразового ідентифікатору\~-\~PS2898636.\~Додатково,\~у якості\~доказу того,\~що саме\~відповідач був\~зареєстрований в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі кредитодавця\~та оформлював\~заявку про\~надання кредиту,\~до позову\~додана копія\~фото відповідача\~зі своїм\~паспортом.\~Також,\~у якості\~підтвердження підписання\~Договору шляхом\~акцептування позичальником\~Оферти (вчинення\~електронного правочину),\~надання кредиту\~позичальнику,\~надсилаються кошти\~та електронне\~повідомлення,\~в якому\~зазначається інформація\~про кредитодавця,\~Основна сума\~кредиту,\~процентні ставки\~та міститься\~активне посилання\~на Правила,\~якими регламентується\~порядок надання\~паперових копій\~електронних документів\~(за\~необхідності)\~та інші\~аспекти виконання\~вимог ч.\~11\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Позивач належним\~чином у\~повному обсязі\~виконав свої\~зобов`язання за\~Договором,\~а саме:\~надав кредит\~відповідачу у\~розмірі,\~передбаченому умовами\~Договору,\~шляхом перерахування\~на картковий\~рахунок позичальника,\~що підтверджується\~довідкою ТОВ\~ФК «ВЕЙ\~ФОР ПЕЙ»\~від 10.02.2025\~року.\~Отже,\~Договір було\~укладено та\~підписано в\~електронній формі,\~і такі\~дії сторін\~відповідають приписам\~статей 6\~та 627\~ЦК України,\~статей 11\~та 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію». Щодо ненадання\~належних доказів,\~які б\~свідчили про\~перерахування відповідачу\~кредитних коштів\~позивач повідомив\~наступне.\~Перерахування кредитних\~коштів здійснюється\~Товариством через\~фінансові компанії,\~які надають\~послуги з\~переказу та\~зарахування коштів,\~в тому\~числі без\~відкриття рахунків\~на підставі\~укладених із\~ними договорів.\~Товариством було\~укладено договори\~з платіжними\~системами для\~отримання послуг,\~зокрема щодо\~переказу кредитних\~коштів на\~платіжні картки\~позичальників Товариства.\~На підставі\~укладених договорів\~Товариство перераховує\~платіжній системі\~грошові кошти,\~які в\~подальшому,\~за ініціюванням\~Товариства,\~будуть перераховані\~платіжною системою\~через Банк-еквайр\~на платіжні\~картки позичальників,\~які останні\~зазначили під\~час оформлення\~заявки про\~надання кредиту\~у розділі\~«Інформація про\~картку». Отже,\~номер платіжної\~картки позичальника\~зберігається лише\~у платіжній\~системі,\~а Товариству\~надається зашифрована\~інформація у\~вигляді токену\~(код\~шифру).\~Оскільки платіжна\~система не\~має змоги\~надати підтвердження\~про зарахування\~грошових коштів\~на платіжну\~картку позичальника,\~а Товариство\~власноруч отримати\~з Банку-емітента\~таку інформацію\~не може,\~так як\~інформація про\~зарахування на\~платіжну картку\~позичальника є\~банківською таємницею\~відповідно до\~ст.\~60\~Закону України\~«Про банки\~та банківську\~діяльність»,\~розголошення якої\~можливо за\~рішенням суду\~відповідно до\~ст.\~62\~Закону України\~«Про банки\~та банківську\~діяльність».\~Зазначена інформація\~підтверджує факт\~отримання позичальником\~кредитних коштів\~за укладеним\~договором про\~надання кредиту\~та наявна\~така інформація\~лише в\~Банку-емітенті,\~який є\~власником платіжної\~картки позичальника\~та може\~підтвердити зазначений\~факт.\~З огляду\~на зазначене,\~Товариство було\~позбавлене можливості\~долучити відповідний\~доказ до\~позовної заяви.\~Але,\~враховуюче те,\~що ці\~докази мають\~суттєве значення\~для розгляду\~справи,\~Товариство зверталося\~до суду\~з клопотанням\~про витребування\~з Банку-емітенту\~доказів на\~підтвердження зарахування\~грошових коштів\~на платіжну\~картку позичальника,\~які були\~перераховані йому\~Товариством на\~підставі укладеного\~договору про\~надання кредиту\~та долучення\~доказів до\~матеріалів справи. Позивач акцентує увагу на том, що отримання документального підтвердження з Банку-емітенту про зарахування грошових коштів на платіжну картку відповідача є додатковим доказом на підтвердження отримання кредитних коштів, а також того, що платіжна карта належить саме відповідачу. Щодо розміру заборгованості та нарахування відсотків за договором позивач зазначає, що відповідно до п.1.6. Договору Розрахунок Зобов`язань (п. 2.18. Правил) позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дати закінчення періоду), загальної суми платежу, основної суми кредиту (п. 2.28. Правил) та процентів за користування кредитом, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту зазначаються у Графіку платежів (п. 2.6. Правил), який є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів у Договорі визначає окремі розрахунки зобов`язань за лояльними (покращеними) умовами кредитування (п. 2.25. Правил) та за загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил). Відповідно до п. 3.1. Договору сторони погодили, що строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з дати укладення Договору 12.11.2019 року до кінцевої дати виконання Договору 09.06.2020 року (включно). Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за Договором до кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію з дати повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил). У порушення умов Договору у строк до 09.06.2020 року відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором перед позивачем, у зв`язку з чим починаючи з 10.06.2020 року у відповідача виник борг, що має відображення у детальному розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви. Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами істотних умов договору та чинного законодавства, зокрема, заборгованість по процентам за користування кредитом у загальному розмірі - 59 100,00 грн. розрахована до 09.06.2020 року, що відповідає п.п. 1,7, 3.1. Договору. Водночас, відповідач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату подання позову була іншою, ніж та, яка запропонована до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості; не долучив до відзиву будь які докази, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором, який він не оспорює. Заявлені позивачем до стягнення проценти у загальному розмірі 59 100,00 грн. є процентами у розумінні частини першої статті 1048 ЦК України та не є платежами, які підлягають стягненню за порушення виконання зобов`язання у розумінні частини 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування». А тому, на думку позивача, присутні правові підстави для стягнення заборгованості з боржника у повному обсязі. 07.05.2025 року від відповідача надійшли заперечення по справі, в яких зазначив, що відповідач не погоджується з доводами позивача, також, вказує, що не заперечує, щодо можливого підписання будь-якого договору одноразовим електронним ідентифікатором, як того вимагає Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закон України «Про електронну комерцію». В той же час, відповідач звертає увагу на те, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Чинним законодавством чітко передбачено яким саме чином повинен укладатися електронний договір, та які документи підтверджують таке укладання договору. В той же час, у матеріалах справи відсутні докази укладення договору від 12.11.2019 року № 2898636 в порядку, визначеному чинним законодавством. На думку відповідача, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме відповідачеві, як і доказів належності відповідачу номера телефону, на який був направлений цифровий ідентифікатор. Позивачем також не надано до позовної заяви і доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Вей фо пей», яке здійснило переказ коштів на рахунок, який за твердженням позивача належить відповідачу. А тому, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 14.05.2025 року витребувано докази за клопотанням сторони позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, свою позицію, щодо заявлених позовних вимог, виклав у відзиві на позов та запереченнях. Заяв, клопотань не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 12 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 2898636. Відповідно до п. 1.1. Договору визначено понять і термінів, які містяться у цьому Договорі та розділу 2 Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua. Вказаний Договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Правил сторони домовилися, що Договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. 12.11.2019 року позичальник на веб-сайті Товариства оформив заявку про надання кредиту, обравши суму та базовий період кредиту та вказавши наступну інформацію: ПІБ, дату народження, реквізити паспорту (орган, що видав документ, дату видачі), РНОКПП, адресу реєстрації, місце проживання, адресу електронної пошти, номер телефону, місце роботи, займану посаду, дохід в місяць, витрати в місяць. Після здійснення перевірки та прийняття кредитором рішення про надання кредиту за вищевказаною заявкою, позичальнику було направлено паспорт споживчого кредиту, посилання на пропозицію укласти договір (оферту) щодо надання кредиту, що містить всі істотні умови договору, та одноразовий ідентифікатор. Заявник, увійшовши в електронну поштову скриньку, перейшов за посиланням на Оферту, після чого авторизувався в особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця. Після належної перевірки клієнта кредитодавцем, позичальник ознайомився з Правилами надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що знаходяться у вільному доступі на офіційному веб-сайті кредитора, з паспортом споживчого кредиту та Офертою, в якій містяться істотні умови Договору, погодившись з якими, підписав паспорт споживчого кредиту, акцептував Оферту та підписав Договір про надання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором - PS2898636. Примірник Договору в електронному вигляді був направлений кредитодавцем на адресу електронної пошти позичальника. Уклавши Договір шляхом акцептування Оферти, позичальник підтвердив, що він ознайомлений з умовами цієї Оферти, Договору та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх. Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами Договору та направляє кредитодавцю акцепт та згоду з умовами Оферти в момент введення Електронного підпису одноразовим ідентифікатором під застереженням, в особистому кабінеті, доступ до якого здійснюється за допомогою логіна та пароля від особистого кабінету. Відповідач зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та оформив заявку про надання кредиту, що підтверджується наданою позивачем копією фото відповідача зі своїм паспортом. Відповідно до п. 3.1. Договору сторони погодили, що строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з дати укладення Договору 12.11.2019 року до кінцевої дати виконання Договору 09.06.2020 року (включно). Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за Договором до кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію з дати повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил) Відповідно до ч.ч.1, 2,\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі укладеного Договору, відповідно до п. п. 1.3., 1.7., 3.1. Договору, кредитодавець 12.11.2019 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 10 000,00 грн., про що свідчить відповідь АТ «А-Банк» про рух коштів по карті емітованої на ім`я [PERSON] , де 12.11.2019 року зараховано переказ на карту у розмірі 10000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 09.06.2020 року (включно). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності З0 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-УІІІ. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 2898636 між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем [PERSON] , у т.ч. пропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 2898636, паспорт споживчого кредиту, які були надані позивачем позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Укладений між позивачем та відповідачем договір (Паспорт споживчого кредиту, Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», пропозиція укласти договір (оферта)) містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Пунктом 1.7 Договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого: у випадку використання Кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. Правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5,95% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 12.11.2019 року до 12.12.2019 року (включно) (Базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,19% (Акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають:- в Базовий період з 12.11.2019 року до 12.12.2019 року (включно) у розмірі 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка (п. 2.3. Правил));- в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 13.12.2019 року до 09.06.2020 року (включно) у розмірі 3% за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка (п. 2.34. Правил)). Таким чином відсоткова ставка встановлена та погоджена відповідачем безпосередньо в підписаному ним паспорті споживчого кредиту. Таким чином, підписана клієнтом пропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту №2898636, паспорт споживчого кредиту, є підтвердженням укладення Договору, а перелічені документи формують Договір про надання банківських послуг, з чим погодився відповідач, шляхом їх підписання в особистому кабінеті за допомогою одноразового ідентифікатора. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачається, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 17.01.2022 року по справі № 740/2548/21, постанові від 31.12.2021 року по справі № 697/302/20 Чернігівського апеляційного суду). У зв`язку\~з неналежним\~невиконанням відповідачем\~умов договору,\~згідно наданого\~позивачем розрахунку,\~заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором станом\~на 27.02.2025\~року складає\~69100,00\~грн,яка\~складається з\~наступного:\~10\~000,00\~грн.\~ заборгованість\~за сумою\~кредиту;\~5\~100,00\~грн.\~ заборгованість\~по процентам\~за користування\~кредитом за\~Базовою процентною\~ставкою за\~один день\~користування кредитом\~1,70%\~за період\~з 12.11.2019\~року до\~12.12.2019\~року;\~54\~000,00\~грн.\~ заборгованість\~по процентам\~за користування\~кредитом за\~Спеціальною процентною\~ставкою за\~один день\~користування кредитом\~після Базового\~строку повернення\~кредиту 3,0%\~за період\~з 13.12.2019\~року до\~09.06.2020\~року. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування зазначених ним обставин, щодо відсутності договірних відносин з позивачем, не надав доказів, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст.1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, ч.6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, містить детальний опис нарахованої заборгованості. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі N0200/5647/18, провадження N061- 9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Крім того, також відповідно до позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі N0200/5647/18, провадження № 61-3689св21 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved