Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Короткий зміст позову. У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» ( далі ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», Банк) через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просять стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 883006877 від 17.07.2023 року у розмірі 33792,40грн., судові витрати у розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на професійну допомогу в сумі 7 000,00 грн. В обґрунтування позову посилалися на те, що 17.07.2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Кредтний договір № 883006877 про надання споживчого кредиту в розмірі 7000,00грн. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV42РU5, який був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] . Відразу після вчинення вищенаведених дій [PERSON] 17.07.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] . Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. 28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024 року. 19.09.2023 року до Витягу з реєстру прав вимоги №249 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ( з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 883006877 від 17.07.2023 року. Надалі, 27.05.2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК" Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до якого від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК" Онлайн Фінанс" перейшло зокрема, право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 883006877 від 17.07.2023 року. 14.03. 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №140325-У відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договору № 883006877 від 17.07.2023 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги №140325-У від 14.03.2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоґи за кредитним договором № 883006877 від 17.07.2023 року до [PERSON] в сумі 33792,40грн., з яких: прострочене тіло кредиту 7\~000,00грн; прострочені відсотки 26792,40 грн. Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 03 липня 2025 року відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання та витребувано з АТ КБ «Приват Банк» заявлені позивачем докази (а.с.111) 21.06.2025 року з АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувані докази. ( а.с.117-118) Позиції сторін у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти проведення розгляду справи за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.12 зв.бік) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке наявне в матеріалах справи, в судове засідання не прибулп, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. (а.с.120) Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). В порядку ст.280 ЦПК України, суд, враховуючи вказані факти, згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 17.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредтний договір № 883006877 про надання споживчого кредиту в розмірі 7000,00грн. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV42РU5 о 11:47:05год, так [PERSON] ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно- телекомунікаційної системи та підтвердила вхід кнопкою «Так», що є підтвердженням підписання договору (а.с.19, 35-44 ) Відповідно до п. 2.1. за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в загальному розмірі 14800,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 2.3. Договору кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 7\~000,00 грн. одразу після укладення Договору. Згідно п. 7.1 позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії Договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальника, а саме 16.018.2023року. Згідно п. 8.1 Договору за користуванням кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Згідно п.14.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Укравши цей договір, позичальник підтверджує що він ознайомлений повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відразу після вчинення вищенаведених дій [PERSON] 17.07.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 766а07c7-0f25-4520-fe87-d65311bf0f2e від 29.12.2021 року. (а.с.9, 118 ) Також в матеріалах справи міститься заявка на отримання грошових коштів в кредит від 17.07.2023 року та довідка щодо дій позичальника в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.20) Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 17.07.2023 року, позичальник отримала грошову суму на картку № [NUMBER] (а.с.20 ) 28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024 року. 19.09.2023 року до Витягу з реєстру прав вимоги №249 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ( з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 883006877 від 17.07.2023 року. Надалі, 27.05.2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК" Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до якого від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК" Онлайн Фінанс" перейшло зокрема, право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 883006877 від 17.07.2023 року. Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договору № 883006877 від 17.07.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 140325-У від 14.03.2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоґи за кредитним договором № 883006877 від 17.07.2023 року до [PERSON] в сумі 33792,40грн., з яких: прострочене тіло кредиту 7\~000,00грн; прострочені відсотки 26792,40 грн.(а.с56-57. ) Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №№ 883006877 від 17.07.2023 року [PERSON] станом на 30.06.2025 складає в сумі 33792,40грн., з яких: прострочене тіло кредиту 7\~000,00грн; прострочені відсотки 26792,40 грн (а.с. 50) Нормативно правове обґрунтування та висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України'). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Висновки суду. Суд, ознайомившись за матеріалами справи, дослідивши надані суду письмові докази , прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до\~ ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає, що позивач довів обґрунтованість заявлених позовних вимог, надавши належні докази в підтвердженні заборгованості, якими є кредитний договір, розрахунок заборгованості та докази отримання відповідачем кредиту. Суд встановив, що [PERSON] будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, та будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши кредитний договір, погодила таким чином умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. Даний розрахунок боргу, а також його наявність відповідачем не спростовано. Також позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді. Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд доходить висновку. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~частини\~першої\~статті 141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 14521 від 26.06.2025 року, позивачем було сплачено 2422,40 гривень судового збору ( при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), який підлягає стягненню з відповідача. ( а.с.8) Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., слід зазначити наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених судових витрат у вигляді професійної правової допомоги, до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 17/03/25 від 17.03.2025 року, укладений між позивачем та АБ «Тараненко та Партнери», протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 17/03/25 від 17.03.2025 року, додаткову угоду №4 до договору про надання правничої допомоги № 17/03/25 від 17.03.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг відносно [PERSON] .. Вартість послуг 7000,00 грн. ( а.с46-47,.48-49, 55) У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved