Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

22 листопада 2024 року Товариств з обмеженою відповідальністю «Бінотел» звернулося до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна. У обгрунтування позову , позивач зазначив, що 25 вересня 2023 року Резидентом Дія Сіті Товариством з обмеженою відповідальністю «Бінотел» (далі - Позивач) було укладено ГІГ-КОНТРАКТ (далі ГІГКОНТРАКТ) з Гіг-спеціалістом Олексієнко Андрієм Олеговичем (далі - Відповідач). Тут і надалі звертають увагу суду, що документи між Позивачем та Відповідачем оформлювались в електронному вигляді і підписувались електронно-цифровим підписом з використанням для цього сервісу «Вчасно». За вказаним ГІГ-КОНТРАКТОМ (п. 2.1.) замовник доручає, а Гіг-спеціаліст зобов`язується надавати послуги на умовах, що визначені цим ГІГ-КОНТРАКТОМ. Цей ГІГ-КОНТРАКТ не створює жодного партнерства між Сторонами. Гіг-спеціаліст не є працівником Замовника, і за цим Гіг-контрактом не виникають трудові відносини (пункт 15.9. ГІГ-КОНТРАКТУ). Пунктами 5.1. та 5.2. цього ГІГ-КОНРАКТУ визначено наступне: сторонами узгоджено, що виконання даного Гіг-контракту передбачає постійне співробітництво між Замовником та Гіг-спеціалістом. конкретні види Послуг, їхній обсяг, спосіб і строки їхнього надання в рамках окремого завдання, їх вартість у відповідних Завданнях можуть погоджуватися Сторонами письмовими або електронними засобами комунікації, включно з електронною поштою або за допомогою системи та інших засобів комунікації. За цим ГІГ-КОНТРАКТОМ (п. 6.1., 6.4., 6.5.) Сторони визначають розмір винагороди Гіг-спеціаліста за конкретний звітний період в Акті приймання-передачі наданих Послуг. Послуги Гіг-спеціаліста оплачуються Резидентом Дія Сіті щомісячно, не пізніше 10-ти банківських днів від дати підписання Акту сторонами за відповідний звітний період. Оплата Послуг здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу на рахунок Гіг-спеціаліста. Додатково звертають увагу суду на пункт 7.5. вказаного вище ГІГ-КОНТРАКТУ, згідно якого сторони підписують Акт приймання-передачі наданих послуг за цим Гігконтрактом. Період, протягом якого надавалися послуги, та факт прийому-передачі яких додатково підтверджується підписанням акта, зазначається в акті. Підписання акта замовником засвідчує факт належного надання послуг Гіг-спеціалістом та прийняття їх замовником. 1.1. 29 вересня 2023 року Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову Угоду згідно п.2 якої сторони дійшли згоди припинити дію ГІГ-КОНТРАКТУ від 25 вересня 2023 року з 06 жовтня 2023 року. Таким чином, дію ГІГ-КОНТРАКТУ було припинено з 06 жовтня 2023 року. 1.2. Адміністративним персоналом Позивача вказаний факт припинення дії ГІГКОНТРАКТУ належним чином не був адміністрований, внаслідок чого ТОВ «БІНОТЕЛ» було помилково включено [PERSON] до відомостей зарахувань виплат винагороди залученим Гіі-спеціалістам резидента Дія.Сіті та проведено наступні виплати на його платіжну картку № [NUMBER] : 06.11.2023- 73584,50 грн.; 07.12.2024 -73584,50 грн.; 08.01.2024 -74426,00 грн.; 08.02.2024- 75735,00 грн.; 07.03.2024- 76015,50 грн.; 09.04.2024- 77511,50, грн. Всього: 450857,00 грн. Вказані відомості про перерахування Позивачем відповідачу коштів підтверджуються листами АТ КБ «ПриватБанк»: від 24.09.2024 № 20.1.0.0.0/7-240918/86521 та доданими до нього копіями платіжних інструкцій, та від 29.10.2024 № 20.1.0.0./7-241024/71534 та доданими до нього реєстрами зарахування. Реєстри надаються суду лише відносно відомостей про [PERSON] оскільки в іншій частині мають інформацію про третіх осіб, які жодного відношення до цієї справи не мають. 1.3. 23 квітня 2024 року ТОВ «БІНТОЕЛ» було скеровано Відповідачу вимогу (вих. № 97) про повернення помилково перерахованих [PERSON] . Коштів. 1.4. Відповідачем на вказану вище вимогу було скеровано Позивачу відповідь від 03 травня 2024 року, якою у повернені Коштів було відмовлено. Окрім того, станом на дату подання цієї позовної заяви до суду від [PERSON] жодних [PERSON] на рахунки ТОВ «БІНОТЕЛ» не надходило. 1.5. Окремо звертають увагу суду на те, що своєю відповіддю [PERSON] підтвердив такі факти: він, як Гіг-спеціаліст, мав зобов`язання надавати послуги на умовах, що передбачені ГІГ-КОНТРАКТОМ та Технічним завданням; ГІГ-КОНТРАКТ припинено з 06.10.2023; після припинення ГІГ-КОНТРАКТУ Відповідач жодних технічних завдань від ТОВ «БІНОТЕЛ» не отримував, не погоджував та не виконував, договірні відносини були відсутні. кошти ТОВ «БІНОТЕЛ» в сумі 450857,00 ним було отримано, проте повернути їх він відмовляється. 1.5.1. В цьому ракурсі звертають увагу суду на те, що Відповідач, знаючи, що Кошти він отримує безпідставно, не маючи жодних договірних зобов`язань, не виконуючи жодних робіт та не надаючи послуг, він не повідомив Позивача про вказані обставини свого необґрунтованого збагачення, не вчинив жодних розумних дій для з`ясування обставин і причин надходження йому цих грошей від Позивача. При цьому маючи умисел на безпідставне отримання Коштів без будь-яких питань і зауважень підписував помилково сформовані адміністративним персоналом Позивача акти приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2023 року, від 30 листопада 2023 року, від 31 грудня 2023 року відповідно за періоди, коли договірні стосунки були відсутні і послуги за ГІГ-КОНТРАКТОМ ним не надавались, а саме, за жовтень, листопад та грудень 2023 року про що він не міг не знати. Це свідчить про недоброчесну поведінку Відповідача та спростовує його твердження про відсутність в його діях з отримання Коштів недобросовісності. Складання наведених вище актів приймання-передачі наданих послуг (різниця вказаних в них сумах і фактично виплачених Відповідачу обумовлено виконанням Позивачем функцій податкового агента і утримання обов`язкових платежів (податків та зборів)), як і проведення відповідних платежів з боку ТОВ «Бінотел» були обумовлені адміністративною помилкою персоналу Позивача, яка пояснюється великим та періодично змінюваним переліком осіб з якими співпрацює Позивач в межах свого резидентства Дія.Сіті. Адже, як видно з банківських відомостей зарахувань коштів, чисельність осіб з якими співпрацює Позивач є великою та за період, зокрема, з листопада 2023 року по квітень 2024 року коливається від 82 до 186. 1.6. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують факт безпідставного набуття Відповідачем майна ТОВ «БІНОТЕЛ» у вигляді Коштів. Повернення Коштів [PERSON] Позивачу не проведено протягом розумного строку та фактично заперечується. Цим порушуються права та інтереси Позивача за захистом яких він звертається до суду з цим позовом. 2. Обґрунтування позовних вимог. 2.1. Перш за все, з метою вірного визначення юрисдикції суду, вважаємо необхідним надати оцінку характеру правових відносин, що склалися між Позивачем та Відповідачем. Звертають увагу суду, що відносини між сторонами виникли внаслідок укладення ГІГ-КОНТРАКТУ. Правове регулювання Гіг-контрактів, участі в них Гіг-спеціалістів, передбачено спеціальним законом, а саме, «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» (№ 1667-IX від 15 липня 2021, далі Закон 1667). Пунктом 1, 2 частини 1 статті 1 Закону 1667 встановлено, що гіг-контракт це цивільно-правовий договір, за яким гіг-спеціаліст зобов`язується виконувати роботи та/або надавати послуги відповідно до завдань резидента Дія Сіті як замовника, а резидент Дія Сіті зобов`язується оплачувати виконані роботи та/або надані послуги і забезпечувати гіг-спеціалісту належні умови для виконання робіт та/або надання послуг, а також соціальні гарантії, передбачені розділом V цього Закону. Гіг-спеціаліст це фізична особа, яка за гігконтрактом є підрядником та/або виконавцем. Цивільно-правовий договір не вважається гіг-контрактом, якщо в ньому прямо не зазначено про укладення саме гіг-контракту (ч.3. ст. 17 Закону 1667). Укладення та виконання гіг-контракту не є здійсненням підприємницької чи іншої господарської діяльності гіг-спеціаліста ((ч.7. ст. 17 Закону 1667). За відсутності підтверджень, що резидент Дія Сіті ввів фізичну особу в оману щодо правової природи вчиненого правочину, укладення та/або виконання гіг-контракту не може вважатися вступом у трудові відносини. (ч.8. ст. 17 Закону 1667). Спори між гіг-спеціалістами та резидентами Дія Сіті розглядаються в порядку цивільного судочинства. (ч.9. ст. 17 Закону 1667). Статтею 3 Кодекс законів про працю України (№ 322-VIII від 10 грудня 1971) прямо встановлено, що Дія цього Кодексу та законодавства про працю не поширюється на відносини між гіг-спеціалістами та резидентами Дія Сіті, визначені Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні". Підсумовуючи вищенаведене, видно, що відносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем за наслідком укладеного ГІГ-КОНТРАКТУ є цивільно-правовими. Помилкова виплата Коштів Відповідачу проведена йому як фізичній особі. Таким чином, вказане, зумовлює підсудність розгляду цієї позовної заяви в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (№ 1618-IV від 18 березня 2004, далі - ЦПК) за зареєстрованим місцем проживання Відповідача. 2.2. Як вже наголошував позивач вище правовідносини між Позивачем та Відповідачем були припинені з 06 жовтня 2024 року, про що було укладено Додаткову угоду про припинення дії Гіг-контракту від 29 вересня 2023 року. Тому перераховані Позивачем Відповідачу Кошти, є такими, які проведено поза межами відносин ГІГ-КОНТРАКТУ. Інших цивільно-правових відносин, заснованих на договорі, між Позивачем і Відповідачем немає. Це означає, що на відносини з перерахування Коштів поширює свою дію глава 83 Цивільного кодексу України (№ 435-IV від 16 січня 2003, далі ЦК). 2.2.1. У відповідності до положень ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. В свою чергу стаття 1215 ЦК встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. 2.2.2. Враховуючи те, що відносини між Позивачем та Відповідачем ніколи не мали характеру трудових, то усуваючи заздалегідь можливі доводи сторони [PERSON] , зазначають, що перераховані йому кошти, не належать до таких, які передбачені п.1.ч.1 ст. 1215 ЦК. 2.3. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року (провадження №6-3090цс15)). У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом приписів глави 83 ЦК України (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року (провадження №6-88цс13)). Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18. При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст.1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18). 2.3.1. Як вбачається з матеріалів, доданих до цієї позовної заяви, правовідносини між Позивачем та Відповідачем за ГІГ-КОНТРАКТОМ відсутні, [PERSON] отримав від ТОВ «БІНОТЕЛ» помилково перераховані йому кошти в загальній сумі 450857,00 гривень, при цьому жодних правових підстав для їх набуття (отримання) у нього не було. Відтак з метою захисту порушених прав та інтересів Позивач вважає вірним способом захисту просити суд стягнути з Відповідача 450857,00 гривень, як безпідставно набутих ним коштів. 3. Частиною 2 статті 1214 ЦК встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). 3.1. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року по справі 910/10156/17 у пункті 41 (ЄДРСР https://reyestr.court.gov.ua/Review/73627931) було висловлено наступну правову позицію: «41. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду погоджується з цим висновком. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.». Враховуючи викладене, Позивач вважає обґрунтованим також просити суд стягнути з Відповідача 3 % річних від простроченої суми коштів, які ним не повертаються. Сума таких процентів становить 11181,60 гривень. Розрахунок наводиться нижче. Розрахунок 3 % річних проводиться за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] /[Кількість днів у році], Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Позивачем нараховані проценти 1.період 06.11.2023- 20.11.2024- 381 день -73584,50 грн. =2 298,93 грн. 2.період 07.12.2023 -20.11.2024- 350 днів -73584,50 грн.= 2111,44 грн. 3.період 08.01.2024- 20.11.2024- 318 днів -74426,00 грн.= 1939,96 грн. 4 період 08.02.2024 -20.11.2024 -287 днів- 75735,00 грн.= 1781,63 грн. 5.період 07.03.2024 -20.11.2024 -259 днів -76015,50 грн.= 1613,77 грн 6.період 09.04.2024 20.11.2024 -226 днів- 77511,50 грн. =1435,87 грн. Всього процентів 11181,60 грн 4.1. На виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляємо, що між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЕТОРУМ» укладено додаткову угоду №1 від 12.09.2024 до Договору 01/05/2024-3 про надання юридичних послуг, згідно якої орієнтовна вартість правничої допомоги складає 70 000, 00 грн (сімдесят тисяч гривень нуль копійок). Також Позивачем сплачено за подачу позову судовий збір у розмірі 6930 грн. 58 коп. 4.2. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України Позивач заявляє, що докази надання правничої допомоги та розрахунок її вартості буде наданий до суду протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. 5. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд: 5.1. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бінотел» (ЄДРПОУ ЄДРПОУ: 38021032, поштовий індекс 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д) безпідставно набуте ним майно (грошові кошти) у сумі 450857,00 (чотириста п`ятдесят тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень; 3% річних у сумі 11181,60 (одинадцять тисяч сто вісімдесят одна гривні шістдесят копійок); судові витрати Позивача. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 листопада 2024 року передані у провадження судді Корнєєвої І.В. Судом на виконання ч.2 ст. 187 ЦПК України витребувано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. 13 грудня 2024 року з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року з метою виконання вимог передбачених ч. 1 ст. 189 ЦПК України судом призначене підготовче засідання у справі на 11.30 год. 15 січня 2025 року та надано відповідачу строк на подачу відзиву на позовну заяву . 24 грудня 2024 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач зазначив , що ознайомившись з Позовною заявою, вважає її незаконною та \~ \~ \~ \~необґрунтованою, виходячи з наступного. І. Щодо факту помилки зі сторони Позивача На сторінці 2 Позовної заяви Позивач зазначає наступне (цитування): 1.2. Адміністративним персоналом Позивача вказаний факт припинення дії ГІГКОНТРАКТУ належним чином не був адміністрований, внаслідок чого ТОВ «БІНОТЕЛ» було помилково включено [PERSON] …. Крім того, на сторінці 3 Позовної заяви Позивач додає текст наступного змісту (цитування): Складання наведених вище актів приймання-передачі наданих послуг (різниця вказаних в них сумах і фактично виплачених Відповідачу обумовлено виконанням Позивачем функцій податкового агента і утримання обов`язкових платежів (податків та зборів)), як і проведення відповідних платежів з боку ТОВ «Бінотел» були обумовлені адміністративною помилкою персоналу Позивача, яка пояснюється великим та періодично змінюваним переліком осіб з якими співпрацює Позивач в межах свого резидентства Дія.Сіті.. Адже, як видно з банківських відомостей зарахувань коштів, чисельність осіб з якими співпрацює Позивач є великою та за період, зокрема, з листопада 2023 року по квітень 2024 року коливається від 82 до 186.. Відповідач вважає вищезазначену позицію Позивача суперечливою та неаргументованою, а дії направлені на стягнення з нього коштів такими, що мають на меті ухилитися від допущеної Товариством власної помилки. Позивач декілька разів по тексту Позовної заяви зазначає, що кошти було перераховано через адміністративну помилку, помилку персоналу. Проте позивач, як особа, яка жодним чином не пов`язана з адміністративним персоналом Позивача не зобов`язаний нести відповідальність за помилки, що були допущені таким персоналом під час виконання покладених на них завдань. Таким чином, твердження Позивача про перерахування коштів через адміністративні помилки персонала є нічим іншим, як діями, що спрямовані на перенесення відповідальності за здійснену помилку на своїх працівників та на позивача . Також, просить суд прийняти до увагу, що адміністративна помилка, на яку посилається Позивач, не є його дією або бездіяльністю, а є наслідком недоліків у внутрішній організації роботи персоналу Позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, поверненню підлягає лише те майно, яке набуте чи збережене без достатньої правової підстави. У даному випадку правовою підставою для перерахування коштів є укладений між сторонами договір, виконання якого підтверджено сторонами в актах приймання-передачі. ІІ. Щодо звинувачень у недобросовісності Позивач зазначає наступне на сторінці 3 Позовної заяви (цитування): 1.5.1. В цьому ракурсі звертаємо увагу суду на те, що Відповідач, знаючи, що Кошти він отримує безпідставно, не маючи жодних договірних зобов`язань, не виконуючи жодних робіт та не надаючи послуг, він не повідомив Позивача про вказані обставини свого необґрунтованого збагачення, не вчинив жодних розумних дій для з`ясування обставин і причин надходження йому цих грошей від Позивача. При цьому маючи умисел на безпідставне отримання Коштів без будь-яких питань і зауважень підписував помилково сформовані адміністративним персоналом Позивача акти приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2023 року, від 30 листопада 2023 року, від 31 грудня 2023 року відповідно за періоди, коли договірні стосунки були відсутні і послуги за ГІГ- КОНТРАКТОМ ним не надавались, а саме, за жовтень, листопад та грудень 2023 року про що він не міг не знати. Це свідчить про недоброчесну поведінку Відповідача та спростовує його твердження про відсутність в його діях з отримання Коштів недобросовісності. Вважає вищезазначене твердження Позивача безпідставним. 29.09.2023 між Позивачем і відповідачем було укладено Додаткову угоду про припинення дії Гіг-контракту, відповідно до п.3 якої Сторони дійшли згоди припинити дію Гігконтракту від 25.09.2023 з 06.10.2023. Згідно з п.4 Додаткової угоди кожній Стороні Договору передається по одному оригінальному примірнику цієї Додаткової Угоди. Вищезазначене свідчить про те, що примірник Додаткової угоди про розірвання Гігконтракту, підписаний електронними підписами сторін, наявний у Позивача. Таким чином, Позивач був обізнаний про розірвання Гіг-контракту (тобто був обізнаний, що між нами немає жодних зобов`язань). Проте, не дивлячись на вищезазначене, Позивач продовжував надсилати підписані зі своєї сторони Акти приймання-передачі наданих послуг. Зазначені Акти приймання-передачі наданих послуг, які були надіслані ТОВ БІНОТЕЛ підписувались відповідачем формально для уникнення конфліктів та через передбачену договірну процедуру. У позивача не було підстав сумніватись у їх правомірності. Відповідач критично ставиться до позиції Позивача про недобросовісність з його сторони: 29.09.2023 вони, як сторони Гіг-контракту, розірвали відповідний Гіг-контракт; кожен з нас ОТРИМАВ по примірнику Додаткової угоди, якою було розірвано Гіг-контракт; відповідач , як гіг-спеціаліст за розірваним Гіг-контрактом, не подавав жодних Технічних завдань, уточнень, Актів приймання-передачі Позивачу, тобто не сприяв проведенню Позивачем зі ним будь-яких розрахунків; Позивач, який не зміг організувати комунікаційні процеси у своїх компанії, внаслідок чого відповідальні особи перераховували мені кошти, ЗВИНУВАЧУЄ відповідача, як особу, яка ЖОДНИМ ЧИНОМ не сприяла отриманню будь-яких платежів після розірвання Гіг-контракту у недобросовісності. Виходячи з вищезазначеного, аргументи Позивача стають незрозумілими та безпідставними. Якщо помилки при нарахуванні коштів були спричинені ВИКЛЮЧНО з вини персоналу Позивача постає питання, яким чином в даному випадку фігурує недобросовісність відповідача , оскільки він жодним чином не спонукав ані Позивача, ані його персонал перераховувати йому будь-які кошти. Позивачем не наведено жодного обгрунтованого аргументу та жодного доказу на підтвердження недобросовісних дій зі сторони відповідача. Крім того, Позивач відповідно до положень Гіг-контракту має право не сплачувати винагороду у випадку, коли гіг-спеціалістом не було виконано Технічного завдання, а послуги не надано. Жодних Технічних завдань чи актів приймання-передачі наданих послуг з боку відповідача складено не було, отже, жодних неправомірних дій, які могли б ввести Позивача та його персонал в оману, з боку відповідача вчинено не було. Таким чином, відповідач є добросовісним набувачем який НЕ СПОНУКАВ, НЕ ВВОДИВ В ОМАНУ ТА НЕ ЗОБОВ`ЯЗУВАВ Позивача сплачувати мені будь-які кошти після розірвання Гіг-контракту. ІІІ. Щодо безпідставності вимоги про повернення коштів На сторінці 5 Позивач цитує наступні положення ЦК України: ...В свою чергу стаття 1215 ЦК встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.… 2.2.2. Враховуючи те, що відносини між Позивачем та Відповідачем ніколи не мали характеру трудових, то усуваючи заздалегідь можливі доводи сторони [PERSON] , зазначаємо, що перераховані йому кошти, не належать до таких, які передбачені п.1.ч.1 ст. 1215 ЦК. Відповідач вважає зазначену позицію Позивача необґрунтованою та не доведеною. Як зазначено у процитованій нормі п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України - не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: поперше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18). Відповідач вважає за доцільне провести аналіз вищезазначеної норми ЦК України разом з аналізом фактичних обставин справи. По-перше, процитована норма містить твердження наступного змісту не підлягає поверненню…ІНШІ грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування. Звертає увагу Суду, що чинне законодавство України не містить визначення поняття інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, яке є КЛЮЧОВИМ для вирішення вищезазначеної ситуації: Гіг-контракт був укладений зі відповідачем , як з фізичною особою, а не фізичною особою- підприємцем; кошти, які відповідач отримував за Гіг-контрактом надавалися йому не для ведення підприємницької діяльності, а для забезпечення свого життя (існування), які він відповідно витрачав на життєві потреби. Таким чином, відповідач отримав винагороду за раніше укладеним Гіг-контрактом, що підпадає під категорію грошових сум, що надані фізичній особі, як засіб для існування, а тому отримані кошти відповідають критерію інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України. По-друге, кошти були перераховані Позивачем добровільно, відповідач НЕ ЗМУШУВАВ Позивача робити відповідні грошові перекази, не вводив його або його працівників в оману. Як зазначає сам Позивач грошові кошти було перераховано ДОБРОВІЛЬНО ЙОГО ПЕРСОНАЛОМ, тобто мови про те, що відповідач змушував персонал Позивача переводити зазначені кошти, або вводив їх в оману шляхом надання їм будь-яких повідомлень чи листів навіть не йде. Таким чином, всі кошти, які були переведені відповідачу переведені Позивачем ДОБРОВІЛЬНО. Отже, другий критерій п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України ДОТРИМАНО. По-третє, рахункова помилка зі сторони Позивача абсолютно відсутня. Відповідно до усталеної позиції Верховного Суду, що закріплена зокрема, але не виключно у Постанові Верховного суду від 21.04.2021 у справі № 520/21140/18 встановлено: До лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце у цій справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Виходячи з фактичних обставин справи та аргументів, що зазначає Позивач помилка, що була допущена персоналом Позивача при перерахуванні коштів НЕ Є ЛІЧИЛЬНОЮ ЧИ РАХУНКОВОЮ, оскільки НЕ Є результатом неправильного застосування правил арифметики. Крім того, повертаючись до аналізу п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, відповідач звертає увагу суду, що відповідно до вказаної норми, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї. Вважає, що винагорода за Гіг-контрактом є саме тим платежом, який прирівнюється до заробітної плати, виходячи з наступного. Якщо провести детальний аналіз Закону України Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні, то гіг-контракт повинен містити положення про регулярність виплат, порядок розрахунку та інші аспекти, які є типовими для трудових договорів. Це свідчить про те, що винагорода гіг-спеціаліста прирівнюється за своїм економічним змістом до заробітної плати. Гіг-спеціалісти мають право на відпустки, лікарняні та інші соціальні гарантії, аналогічні тим, що надаються працівникам за трудовими договорами. Це ще раз підтверджує, що їх винагорода є прирівняною до заробітної плати за своєю правовою природою. Частина 5 статті 19 Закону України Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні встановлює, що резидент Дія Сіті не може встановлювати відповідальність гіг-спеціаліста у вигляді відрахувань чи зменшення розміру винагороди, визначеної гіг-контрактом, крім компенсації та випадків покладення на гіг-спеціаліста відповідальності за шкоду, завдану майну резидента Дія Сіті з вини гіг-спеціаліста. У разі покладення на гіг-спеціаліста відповідальності за шкоду сума щомісячних відрахувань не може перевищувати 20 відсотків місячної винагороди гігспеціаліста. Зазначена норма відповідає нормам Кодексу Законів про працю, які встановлюють аналогічну заборону на стягнення та відшкодування з заробітної плати працівника, зокрема стаття 127. Також, Резидент Дія Сіті, виплачуючи винагороду Гіг-спеціалісту, сплачує з неї податки та виступає податковим агентом для Гіг-спеціаліста, аналогічно, як при нарахуванні заробітної плати. На підставі аналізу чинного законодавства, включаючи Закону України Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні, Податковий кодекс та Кодекс Законів про працю, винагорода гіг-спеціаліста має правову природу, аналогічну заробітній платі, оскільки: має регулярний характер, є об`єктом оподаткування, супроводжується соціальними гарантіями, характерними для трудових відносин. Повторно звертає увагу Суду, що: 29.09.2023 ми, як сторони Гіг-контракту, розірвали відповідний Гіг-контракт; кожен з нас ОТРИМАВ по примірнику Додаткової угоди, якою було розірвано Гіг-контракт; відповідач , як гіг-спеціаліст за розірваним Гіг-контрактом, не подавав жодних Технічних завдань, уточнень, Актів приймання-передачі Позивачу, тобто не сприяв проведенню Позивачем з ним будь-яких розрахунків; Позивач, який не зміг організувати комунікаційні процеси у своїх компанії, внаслідок чого відповідальні особи перераховували кошти відповідачу ,ЗВИНУВАЧУЄ відповідача, як особу, яка ЖОДНИМ ЧИНОМ не сприяла отриманню будь-яких платежів після розірвання Гіг-контракту у недобросовісності. Таким чином, відповідач є добросовісним набувачем який НЕ СПОНУКАВ, НЕ ВВОДИВ В ОМАНУ ТА НЕ ЗОБОВ`ЯЗУВАВ Позивача сплачувати йому будь-які кошти після розірвання Гіг-контракту. На підставі вищевикладеного, в даному випадку дотримано всіх критеріїв НЕМОЖЛИВОСТІ повернення майна відповідно до ст.1215 ЦК України, а саме: кошти, що були отримані прирівнюються до платежів, що є необхідними для забезпечення мого життя, як фізичної особи; Позивач сплатив кошти добровільно, без жодного примусу або обману; факт рахункової або лічильної помилки у діях Позивача відсутній; відповідач є добросовісним набувачем, адже не здійснював жодних дій, які б сприяли введенню Позивача в оману або примус з метою переведення коштів. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторони зробили про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідач має намір після ухвалення рішення суду подати відповідні докази про стягнення судових витрат. Зазначення у цьому Відзиві про це є відповідною заявою в розумінні ч.8 ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial