Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Представник ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 01.05.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9748807 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт товариства, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику й Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, - прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ІПН, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання . Перед погодженням заявки на кредитування, ТОВ «Макс Кредит» не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. 01.05.2024 року ТОВ ««Макс Кредит»» перерахувало грошові кошти в сумі 6500 гривень на її банківську картку № [NUMBER] , що свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця. Відповідач не виконала умови кредитного договору, а тому виникла заборгованість за кредитним договором, яку позивач просить стягнути на його користь. 21.10.2024 року ТОВ "«Макс Кредит»" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС"уклали договір факторингу № 21102024-МК/Онлайн про відступлення права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Всупереч умов Договору №00-9748807 від 01.05.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, що створило заборгованість у розмірі 17661.80 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 14411.80 грн, без врахування штрафних санкцій, та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 29.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцю проживання відповідача, які вона отримала. 19.06.2025 року до суду надійшов відзив від [PERSON] , в якому вона заперечила факт укладення кредитного договору та отримання коштів, вказавши на неналежність їй зазначеного номеру телефону та відсутність доказів належності їй карти та рахунку на який перераховано кошти. Вказує на відсутній факт користування коштами та жодних підтверджень наміру їх отримати. Просить відмовити в задоволенні позову. Також, суму витрат на професійну правничу допомогу вважає надмірними, завищеними та такими, що не відповідають обсягу фактично виконаної роботи. У разі прийняття рішення просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу. 23.06.2025 року позивач надіслав відповідь на відзив, в якій зазначив, що договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором 42116, який їй було надіслано на номер телефону № [NUMBER] , а доводи викладені у відзиві відповідач не підтвердила належними доказами. Натомість факт зарахування коштів підтверджують платіжні документи з зазначенням реквізитів електронного розрахункового документа. Зазначивши опис розрахунку витрат професійної правничої допомоги на підтвердження вартості 7000 грн. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 03.07.2025 року відповідач подала заперечення на відповідь на відзив в яких зазначила на недоведеність позивачем наявності кредитних правовідносин, вказавши на недоведеність перерахуванн на її рахунок коштів та зазначивши про надмірний і необгрунтований заявлений розмір витрат на правничу допомогу. Просила відмовити в задоволенні позову. 14.08.2025 року представник позивача надіслав додаткові пояснення по справі, в яких виклав доводи аналогічні зазначеним в позові та відповіді на відзив, вказавши на їх достовірність. Просив позов задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що 01.05.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9748807 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, який їй було надіслано на телефон. 01.05.2024 року ТОВ ««Макс Кредит»» перерахувало грошові кошти в сумі 6500 гривень на банківську Картку № [NUMBER] , яка згідно долучених платіжних документів. які містять інформацію рахунку належить відповідачу [PERSON] , що також свідчить про прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця. 21.10.2024 року ТОВ "«Макс Кредит»" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали договір факторингу №21102024-МК/Онлайн про відступлення права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача на суму 17661.80грн. включаючи в борг суму штрафних санкцій 3250 грн. Згідно розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку боржника [PERSON] заборгованість за кредитом становить 17661.80 грн., з яких: 7150 грн. заборгованість по кредиту, 7261.80 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам, 3250 штрафні санкції. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 Цивільного процесуального кодексу України). Отже, зважаючи на те, що відповідач не підтвердила свою позицію належними доказами та не спростувала викладені в позові доводи позивача, тому обраховані на підставі узгоджених сторонами тарифів суми тіла кредиту та відсотки, оскільки вони не сплачені добровільно, підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача в судовому порядку. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн, згідно платіжної інструкції. При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. За умовами ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФУ «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» укладено договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду до нього, акт прийому передачі наданих послуг на суму 7000 грн. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved