Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України кошти, витрачені Комунальним некомерційним підприємством «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської області на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 29933,34 грн. Позов обґрунтовано тим, що вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 03.07.2023 у справі № 287/2444/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання. Згідно з відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вирок суду набрав законної сили 02.08.2023. Згідно з описовою частиною вказаного вироку суду, 25.11.2021, близько 17 години 40 хвилин, водій [PERSON] , керував трактором колісним «ХТА-220-2» реєстраційний номер [NUMBER] у складі з причепом - перевантажувачем «КПЖЕ», без реєстраційного номеру, зовнішні габарити якого перевищували допустиму ширину 2,6 м, яким він частково займаючи смугу зустрічного руху та в умовах недостатньої видимості, рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Ковель», неподалік с. Жубровичі Олевського району, Житомирської області, у напрямку м. Ковель, без супроводу автомобіля прикриття, який мав рухатися позаду та займати крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, чим грубо порушив вимоги пунктів 22.5а та 22.7 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., а також Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001р. №30. У вказаний день та час, проїжджаючи 209км.+47м. зазначеної автодороги, неподалік с. Жубровичі, Олевської ОТГ, Коростенського району, Житомирської області, водій [PERSON] , в порушення вимог пунктів 11.10 та 19.1 цих же Правил, під час руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості без ввімкнених на причепі габаритних ліхтарів, на дорозі, проїзна частина якої поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, рухався, займаючи одночасно дві смуги, що призвело до зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099» реєстраційний номер [NUMBER] , яким в напрямку м. Києва керував водій [PERSON] . В свою чергу водій а/м «ВАЗ-21099» р/н [NUMBER] [PERSON] , своїми односторонніми діями, не мав технічної можливості запобігти зіткненню. Внаслідок вказаної ДТП водієві автомобіля «ВАЗ-21099» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, які знаходяться у причинному зв`язку з його смертю, що настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, супроводжувалась ушкодженням внутрішніх органів, які носять характер тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент виникнення. Пасажиру переднього правого сидіння цього ж автомобіля, [PERSON] , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забою паренхіми нижніх часток обох легенів; закритого уламкового перелому обох кісток та лівої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Порушення водієм [PERSON] при керуванні ним транспортним засобом, вимог п.п. 11.10, 19.1, 22.5а та 22.7 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., а також Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від18 січня 2001 р. № 30, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради. Лікування потерпілої [PERSON] , здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, було витрачено 29933,34 грн. Оскільки, саме злочинними діями [PERSON] потерпілій [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження, внаслідок чого остання лікувалася у нейрохірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, позивач просить стягнути з останнього витрати на лікування потерпілої, тобто матеріальні збитки, завдані державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Ухвалою суду відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~справу до\~судового розгляду\~в порядку\~загального позовного\~провадження з\~проведенням підготовчого\~засідання. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розстрочити виконання рішення в частині стягнення витрат на лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Представник Національної служби здоров`я України подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник\~КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки не відомі. Відповідно до\~пункту 1\~частини другої\~статті 49\~ЦПК України,\~крім прав\~та обов`язків,\~визначених у\~статті 43\~цього Кодексу \~позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Судом встановлено, що вироком\~Овруцького районного суду Житомирської області від 03.07.2023 у справі № 287/2444/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного\~ покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (а.с. 20-25). Так, вироком було встановлено, що\~25.11.2021, близько 17 години 40 хвилин, водій [PERSON] , керував трактором колісним «ХТА-220-2» реєстраційний номер [NUMBER] у складі з причепом перевантажувачем «KINZE», без реєстраційного номеру, зовнішні габарати якого перевищували допустиму ширину 2,6 м, яким він частково займаючи смугу зустрічного руху та в умовах недостатньої видимості, рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Ковель», неподалік с. Жубровичі Олевського\~\~ району, Житомирської області, у напрямку м. Ковель, без супроводу автомобіля прикриття, який мав рухатися позаду та займати крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, чим грубо порушив вимоги пунктів 22.5а та 22.7 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., а також Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001р. №30. У вказаний день та час, проїжджаючи 209км.+47м. зазначеної автодороги, неподалік с. Жубровичі, Олевської ОТГ, Коростенського району, Житомирської області, водій [PERSON] , в порушення вимог пунктів 11.10 та 19.1 цих же Правил, під час руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості без ввімкнених на причепі габаритних ліхтарів, на дорозі, проїзна частина якої поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, рухався, займаючи одночасно дві смуги, що призвело до зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099» реєстраційний номер [NUMBER] , яким в напрямку м. Києва керував водій [PERSON] . В свою чергу водій а/м «ВАЗ-21099» р/н [NUMBER] [PERSON] , своїми односторонніми діями, не мав технічної можливості запобігти зіткненню. Пасажиру переднього правого сидіння цього ж автомобіля, [PERSON] , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забою паренхіми нижніх часток обох легенів; закритого уламкового перелому обох кісток та лівої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Порушення водієм [PERSON] , при керуванні ним транспортним засобом, вимог п.п. 11.10, 19.1, 22.5а та 22.7 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., а також Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів| автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001р. №30., знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками. Внаслідок цього [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради. Так, відповідно до листа КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 05.06.2024 № 01/1203, надісланого у відповідь на запит Коростенської окружної прокуратури, потерпіла [PERSON] , [INFO] , у період з 26.11.2021 по 10.12.2021 (14 ліжко/денів) перебувала на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради (а.с.30 ). Згідно з вказаним вище листом лікувального закладу, на лікування потерпілої від злочину [PERSON] за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України у розмірі 29933,34 грн. Встановлено, що між КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, та НСЗУ у 2021 році укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, а саме: - № 0000-4Х85-М000 від 30.03.2021, який діяв з дати підписання сторонами до 31.12.2023 за пакетом медичних послуг «Первинна медична допомога». Загальна орієнтовна ціна договору складає 717 359,00 грн, НСЗУ здійснено оплати в сумі - 717 359,96 грн; - № 3642-Е421-Р000 від 12.05.2021, який діяв з дати підписання сторонами до 31.12.2021 щодо надання спеціалізованої медичної допомоги за 16 пакетами медичних послуг. Загальна орієнтовна ціна договору складає 231 906 589,99 грн, НСЗУ здійснено оплати в сумі - 230 586 351,76 грн; - №5303-Е721-Р000 від 08.07.2021, який діяв з дати підписання сторонами до 31.12.2021 за пакетом медичних послуг «Лікування пацієнтів методом перитонеального діалізу в амбулаторних умовах». Загальна орієнтовна ціна договору складає 1 422 942,00 грн, НСЗУ здійснено оплати в сумі - 1 422 942,00 грн; - № 6123-М121-Р000 від 11.11.2021, який діяв з дати підписання сторонами до 31.12.2021 за пакетом медичних послуг «Стаціонарна допомога пацієнтам з гострою респіраторною хворобою СОУГО-19», спричиненою корона вірусом 8АЛ8-СоУ-2». Загальна орієнтовна ціна договору складає 10 899 722,10 грн, НСЗУ здійснено оплати в сумі 10 850 891,68 грн. Відтак, послуги КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Прокурор зобов`язаний довести, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, що цей орган погодився на таке представництво. КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради листом повідомило Коростенську окружну прокуратуру, що примусове стягнення витрат на лікування [PERSON] , [INFO] медичним закладом не відбувалось. Заходи щодо захисту інтересів держави, у тому числі цивільно-правового характеру закладом не вживалися. Національна служба здоров`я України листом від 16.09.2024 №31669/2-16-24 повідомило Коростенську окружну прокуратуру, що примусове стягнення витрат на лікування [PERSON] , [INFO] не здійснювало, а також не заперечив щодо здійснення прокуратурою представництва у суді (а.с. 53-55). Судом встановлено, що Національна служба здоров`я України надала згоду на здійснення представництва прокуратурою в суді та не зверталася до суду для стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Виходячи з наведеного, прокурором доведено підстави звернення до суду з даним позовом. Відповідач не скористався своїм правом подати суду заперечення з приводу заявленого позову. Матеріалами справи підтверджено, що злочинними діями відповідача потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого остання перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради і відповідно, закладами охорони здоров`я пронесено витрати на її лікування, а отже, з урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] у розмірі 29933,34 грн. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені нею судові витрати у вигляді судового збору. Щодо розстрочення судового рішення суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Також це питання може бути вирішене і під час судового розгляду, що вбачається зі змісту п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, який визначає, що у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про розстрочення виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Так, розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. При цьому згідно з ч. 5ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З наданої відповідачем заяви вбачається, що останній просить розстрочити виконання рішення суду у зв`язку з тим що він являється батьком одинаком і має онкохвору матір . Однак доказів на підтвердження причин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідачем не надано, що згідно наведених норм права є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Outcome: approved