Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, від імені та в інтересах якого діє - начальник управління Томіна Л.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неправомірно отриманих бюджетних коштів у розмірі 32 000,00 грн., а також судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] було призначено в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради допомогу з червня 2022р. по лютий 2024р. в розмірі 8 000 щомісячно. 26.03.2024 відповідач звернувся до Управління із заявою про надання допомоги на наступний період. Управлінням на підставі поданих документів було призначено відповідачу допомогу з 01.03.2024 по 31.08.2024 у розмірі 8 000 щомісячно (2 000,00 грн на відповідача, 6 000,00 грн. на двої дітей відповідача). За даними верифікації, проведеної Міністерством фінансів України у червні 2024р., з`ясовано, що відповідач здійснив 18.01.2024р. купівлю однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ціна нерухомого майна складає 1 705 396, 50 грн. У зв`язку з недотриманням підпункту 2 п. 7-1 Порядку надання допомоги на проживання ВПО (в редакції, яка діяла на момент звернення відповідача до Управління, тобто від 01.03.2024р.) виплату допомоги [PERSON] було припинено з липня 2024 р. Про зазначений правочин відповідачем не було повідомлено Управлінню ані під час отримання допомоги, ані при повторному зверненні із заявою. Оскільки [PERSON] придбала під час отримання допомоги квартиру в м. Харкові, вартість якої перевищує 100 тис.грн., право отримання допомоги з 01.02.2024 р. у відповідача відсутнє. Отже, як зазначає позивач, відповідачу було надмірно виплачено коштів за призначеною допомогою за період з березня 2024р по червень 2024р. у загальному розмірі 32 000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача як неправомірно отримані кошти. Також, позивач зазначає, що відповідачу неодноразово направлялися повідомлення щодо повернення надміру виплачених бюджетних коштів у розмірі 32 000 грн, але відповідачем у добровільному порядку кошти не повернуті. Ухвалою суду від 08.04.2025 відкрито провадження по цивільній справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем [PERSON] , 02.05.2025р. через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому остання позовні вимоги вважає не обґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позову. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначає, що придбання житла у місті Харкові не є підставою для припинення виплат ВПО, так як місто Харків (Харківська міська територіальна громада) входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій. Відповідач посилається на п.п.2 п.7 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам № 332 від 20.03.2022 р. (із змінами внесеними згідно з Постановою КМ № 789 від 31.07.2023 р.; в редакції Постанови КМ № 1226 від 21.11.2023) згідно з яким, допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка звертається за допомогою на проживання або є отримувачем допомоги, здійснено на суму, що перевищує 100 тис. гривень, купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, розташованого на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, зазначених у переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій). Відповідач не заперечує, що в січні 2024 року нею була дійсно здійснена покупка квартири у місті Харкові на суму, що перевищує 100 тис. грн. Зазначає, що відповідно до переліку територій, Харківська міська територіальна громада входить до переліку територій, на якій ведуться (велися) бойові дії, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливих бойових дій), тому підстави для припинення виплат їй та її малолітнім дітям були відсутні, а стягнення з неї сплачених виплат, та стягнення виплат на її малолітніх дітей також неправомірні. Окрім того, зазначає, що стягнення коштів сплачених на дітей [PERSON] та [PERSON] , є неправомірними, а дії щодо припинення виплат з липня 2024 року протиправними, тому що діти є самостійними суб`єктами даних правовідносин та мають спеціальний статус - «внутрішньо переміщена особа», а їх права, пов`язані з цим статусом не залежать від виникнення, зміни та/або припинення таких прав у їхніх батьків. Крім того наявність у них довідок про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб від 14.06.2022 №6334-5001749222 та від 14.06.2022 №6334-5001749151 виданих Управлінням соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, свідчать про протиправність дій вчинених позивачем щодо стягнення неправомірно отриманих бюджетних коштів сплачених на дітей, позбавлення дітей виплати допомоги з 01.07.2024 , та в свою чергу порушують їх інтереси. 15.05.2025р. до суду, від представника позивача [PERSON] , через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що станом на 01.07.2024 на праві власності відповідача перебувало сім об`єктів нерухомого майна у м. Харкові, при цьому відповідач отримувала державну соціальну допомогу. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, яка має сім квартир у м. Харкові та переміщення відбувається в межах м. Харкова. Зазначає, що відповідач обґрунтовуючи свою позицію посилається на «п.п.2 п.7 Порядку (в редакції, постанови Кабінету Міністрів України № 1226 від 21.11.2023)». Так, відповідач вперше звернулась до Управління з заявою про призначення допомоги внутрішньо переміщеній особі у червні 2022 року. Повторно, відповідач звернулася до Управління з аналогічною заявою 26.03.2024. Відповідна допомога була призначена відповідачу з березня 2024 по серпень 2024 року. Представник позивача вважає, що відповідач, заперечуючи позовні вимоги, посилається на редакцію Порядку, у який внесені зміни Постановою КМУ від 21.11.2023, однак спірні правовідносини регулюються законодавством, яке діє на момент виникнення цих правовідносин, а не тих, на які посилається відповідач у відзиві. Посилання відповідача на норми Закону України «Про охорону дитинства» та Сімейного кодексу України є лише загальними по відношенню до прав дитини у суспільстві. Мають лише загальний характер прав дитини на достатній рівень забезпечення та не є спеціальними по відношенню до спірних правовідносин. Правом надання заперечень відповідач не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Останнім через підсистему «Електронний суд» подано заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відзиві на позовну заяву просила проводити розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки від 14.06.2022 року № 6334-5001749084 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] взята на відповідний облік за адресою фактичного місця проживання: [ADDRESS] . /а.с.19/. 14.06.2022 року [PERSON] звернулася до Управління із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам /а.с. 20/. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10.10.2022р. [PERSON] з 01.10.2022 по 31.12.2022 призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 8 000 грн. щомісячно (2 000,00 грн на відповідача, 6 000,00 грн. на двох дітей відповідача) /а.с.21/. 26.03.2024 року [PERSON] звернулася до Управління із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (повторне звернення) /а.с. 17-18/. Рішенням 1457043355-2024-1 від 04.04.2024 року [PERSON] та її неповнолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 01.03.2024 року призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, постанова 322, у розмірі 8 000 грн./а.с. 16/. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.03.2025 року, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 18.01.2024 року на підставі договору купівлі - продажу придбала квартиру вартістю 1 705 396,50 грн. /а.с.7 /. Виплату допомоги відповідачу припинено з липня 2024р. Надмір виплачених коштів відповідачу за призначеною допомогою за період з березня 2024р. по червень 2024р. складає у загальному розмірі 32 000грн. 06.08.2024 року позивач засобами поштового зв`язку звертався до відповідача з листом про повернення надміру виплачених бюджетних коштів /а.с.14 зворотня сторона/. Окрім того, 26.11.2024р. Управлінням засобами поштового звязку, [PERSON] надсилалося повідомлення про повернення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 32 000 грн. /а.13/., проте відповідач добровільна кошти не сплатила. Відповідно до п. 13 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 323 (далі Порядок), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023р. № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», та особам/сім`ям, які є отримувачами допомоги відповідно до цього Порядку, особам які перемістилися з територій, включених до переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій ) або тимчасової окупації та (або) у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання), та особам, які отримували допомогу та відмовилися від неї/яким вона була припинена, та (або)яких було знято з обліку як внутрішньо переміщених осіб, у разі повернення осіб до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення, та повторного взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб її виплата може бути продовжена ще на один шестимісячний період за умови їх відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1, 13-1-13-4 цього Порядку. Згідно з підпунктом 2 пункту 7-1 Порядку (в редакції яка діяла на момент звернення відповідача до Управління, тобто від 01.03.2024р.) із 1 грудня 2023 р. допомога не призначається/не виплачується на сім`ю, яка вперше звертається за її призначенням, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання: особою з числа членів сім`ї здійснено на суму, що перевищує 100 тис. гривень, купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, розташованого на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, зазначених у переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, якщо купівля була здійснена до дати включення до переліку територій активних бойових дій, можливих бойових дій або тимчасової окупації, або житла, яке зруйновано), іншого нерухомого майна, цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), оплачено (одноразово) інші товари довгострокового вжитку (крім автомобілів, будівельних матеріалів, якщо в особи пошкоджено/знищено житло) або оплачено (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім будівельних, якщо в особи пошкоджено/знищено житло, медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла). Згідно з п. 9 Порядку Уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг. Якщо отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат". Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу соціального захисту населення, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг. До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, прийомні діти, діти, які виховуються батьками-вихователями в дитячих будинках сімейного типу, усиновлені діти, діти, над якими встановлено опіку або піклування, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; діти з інвалідністю після досягнення ними 18-річного віку до визнання їх особами з інвалідністю з дитинства I та II групи; не перебувають в шлюбі повнолітні діти; визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей, та/або особи, які встановили у судовому порядку факт проживання однією сім`єю. Членом сім`ї може вважатися одинока особа, а також неповнолітня дитина, якщо така особа не входить до складу сім`ї (пункт 3). Відповідно до п. 29 Порядку у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Пунктом 22 Порядку визначено, що з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат". Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку . За результатами верифікації Мінфіну інформації щодо осіб Мінфіном передаються рекомендації Мінсоцполітики для подальшого завантаження до електронних систем Мінсоцполітики. Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення статті 1212 ЦК України, відповідно до приписів якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки нараховані відповідачу кошти в розмірі 32 000 грн. є допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам, то при вирішенні питання повернення вказаних коштів підлягають застосування положення статті 1215 ЦК України. За змістом диспозиції цієї норми правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, та сумлінність поведінки одержувача презумуються, а отже тягар доказування рахункової помилки та/або недобросовісності дій набувача покладається на особу, яка заявляє вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Велика Палата Верховного Суду 16.01.2019 року, розглянувши справу № 753/15556/15-ц, у Постанові від 16.01.2019 року сформувала правову позицію з даного приводу, а саме: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача зрезюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум». З наведеного вбачається, що надміру виплачена суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 32 000 грн. підлягає поверненню позивачу у разі доведеності його рахункової помилки або недобросовісності відповідача. За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем обґрунтовано та підтверджено зібраними у справі доказами факт недобросовісної поведінки відповідача, які призвели до отримання допомоги на проживання ВПО, яка у період отримання грошової допомоги, набула у власність нерухоме майно (квартиру) вартістю 1 705 396, 50 грн., що перевищує 100 тисяч гривень, та виключає призначення допомоги на проживання ВПО та не повідомлення про такі обставини позивача, що призвело до отримання надміру виплаченої допомоги. Факт придбання житла 18.01.2024р. відповідачем не заперечується. Посилання відповідача на те, що на момент придбання квартири у січні 2024р., місто Харків входило до переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій, тому купівля житла у цьому місті не є підставою для припинення виплат допомоги ВПО, судом не приймаються до уваги, оскільки є помилковими та спростовуються Порядком (підпункт 2 пункт 7-1, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Також, суд звертає увагу на те, що купівля житла була здійснена відповідачем після дати включення м. Харкова (Харківська міська територіальна громада) до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Також, доводи відповідача стосовно безпідставності вимог про стягнення бюджетних коштів сплачених на її дітей, суд відхиляє, адже норми Закону на які посилається відповідач, а саме ЗУ «Про охорону дитинства» та Сімейний кодекс України, мають загальний характер прав дитини на достатній рівень забезпечення, та не є спеціальними по відношенню до спірних правовідносин. Враховуючи наведені обставини та положення закону, кошти в сумі 32 000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як набуті без достатньої правової підстави. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved