Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом через систему «Електронний суд» 21 квітня 2025 року. Ухвалою від 25 квітня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі. Постановлено розглянути справу 26 травня 2025 року з повідомленням сторін. Розгляд справи відкладався у зв`язку з задоволенням заяви позивача про витребування доказів та за клопотанням відповідача. На перенесену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, яка належним чином сповіщена про час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подала. Ухвалою від 04 серпня 2025 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. \~ \~ \~ \~Згідно з абзацом 2 частини першої\~статті 244 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) судове рішення проголошено 08 серпня 2025 року. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. \~ \~ \~ \~2. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Коллект Центр» у позовній заяві вказує, що 22 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 4917246. Сума кредиту становила 9700 гривень на строк 15 днів з 22 червня 2021 року з відсотковою ставкою 1,25 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. [PERSON] зобов`язалася до 07 липня 2021 року повернути кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 1818,75 гривень, однак свого обов`язку не виконала. ТОВ «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») 13 січня 2022 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 13/01/2022-79. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору № 4917246. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-01/2023. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 4917246, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 4917246 становить: 7227 гривень борг за основним зобов`язанням, 25394,32 гривні проценти на дату відступлення права вимоги, 970 гривень комісії. Крім цього, 28 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «1 Агентство») та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 75927363. Сума позики становила 11850 гривень на строк 64 дні з відсотковою ставкою 1,6 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Позичальник зобов`язалася повернути позикодавцю суму позики ануїтетними платежами до 29 вересня 2021 року, однак свого обов`язку не виконувала. ТОВ «1 Агентство» та ТОВ «Вердикт Капітал» 30 грудня 2021 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 30-12/2021. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору № 75927363. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 березня 2023 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-03/2023/01. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору позики № 75927363, що укладений між ТОВ «1 Агенство» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики № 75927363 становить: 7252,6 гривні борг за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 10784,8 гривні проценти на дату відступлення права вимоги, 211,83 гривень інфляційні збитки, 33,38 гривні нараховані 3 %. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 51873,93 гривні заборгованості та судові витрати: 2422 гривень судового збору, 16 тисяч гривень на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] будь-яких заяв по суті справи не подала. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. ТОВ «Мілоан» та відповідач [PERSON] 22 червня 2021 року в електронній формі уклали договір про споживчий кредит № 4917246. Сума кредиту становила 9700 гривень на строк 15 днів з 22 червня 2021 року з відсотковою ставкою 1,25 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. [PERSON] зобов`язалася до 07 липня 2021 року повернути кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом. Вказану суму кредиту перераховано відповідачу 22 червня 2021 року на її банківську картку № [NUMBER] , емітовану Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк». З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, який надано ТОВ «Мілоан», [PERSON] належним чином не виконувала свого обов`язку по поверненню кредиту. Розмір заборгованості по тілу кредиту становить 7227 гривень. Крім цього, 28 липня 2021 року між ТОВ «1 Агентство» та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 75927363. Сума позики становила 11850 гривень на строк 64 дні з відсотковою ставкою 1,6 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Позичальник зобов`язалася повернути позикодавцю суму позики ануїтетними платежами до 29 вересня 2021 року. Суму позики перераховано відповідачу 28 липня 2021 року, що підтверджено довідкою Товариства з обмеженою відповіданістю «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 26 лютого 2025 року. ТОВ «1 Агентство» та ТОВ «Вердикт Капітал» 27 січня 2022 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 27/01/2022. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору позики № 75927363 від 28 липня 2021 року. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 березня 2023 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-03/2023/01. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору позики № 75927363 від 28 липня 2021 року, що укладений між ТОВ «1 Агентство» та [PERSON] . З наданих позивачем розрахунків заборгованість [PERSON] за договором позики № 75927363 за основним зобов`язанням становить 7252,6 гривні. 5. Норми права, які врахував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 1046\~ЦК за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з\~пунктами 4,\~10,\~11\~статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» споживче\~кредитування -\~правовідносини щодо\~надання,\~обслуговування та\~повернення споживчого\~кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Загальні витрати\~за споживчим\~кредитом -\~витрати споживача,\~пов`язані з\~отриманням,\~обслуговуванням та\~поверненням кредиту,\~включаючи проценти\~за користування\~кредитом,\~комісії та\~інші обов`язкові\~платежі за\~додаткові та/або\~супутні послуги\~кредитодавця,\~кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час. 5.1 Щодо позовних вимог за кредитним договором № 4917246. Судом встановлено,\~що ТОВ «Мілоан» та відповідач [PERSON] 22 червня 2021 року в електронній формі уклали договір про споживчий кредит № 4917246. Сума кредиту становила 9700 гривень на строк 15 днів з 22 червня 2021 року з відсотковою ставкою 1,25 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. [PERSON] зобов`язалася до 07 липня 2021 року повернути кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом. Вказану суму кредиту перераховано відповідачу 22 червня 2021 року на її банківську картку № [NUMBER] , емітовану Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк». З урахуванням досліджених у суді доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму кредиту) у розмірі 7227 гривень та нараховані відсотки за користування кредитом не повернула. Доказів того,\~що [PERSON] \~виконала свої\~зобов`язання за\~договором №\~4917246\~суду не\~подано.\~ Відповідно до досліджених у суді договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги по договору № 4917246. Між тим, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» в цій частині завищеними. Суд констатує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16. Відповідно до умов договору № 4917246\~ вбачається, що кредит надавався відповідачу на строк 15 днів з відсотковою ставкою 1,25 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом, сума кредиту становила 9700. Тобто загальний розмір процентів по договору становить 1818,7 гривень (9700 ? 15 ? 1,25 %). Таким чином, після закінчення дії кредитного договору, а саме після 07 липня 2021 року у кредитодовця припинилось право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом. ТОВ «Коллект Центр» не надало суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються позичальником та за які встановлена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином, в частині стягнення із [PERSON] у користь ТОВ «Коллект\~Центр» 970 гривень комісії за договором № 4917246 необхідно відмовити. Такий висновок суду узгоджується з правою позицією Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Таким чином, за кредитним договором № 4917246 з [PERSON] у користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 7227 гривень заборгованості по тілу кредиту, 1818,7 гривень відсотків. 5.2 Щодо позовних вимог за договором позики № 75927363. Суд керується тими ж міркуваннями щодо розрахунку боргу [PERSON] за договором позики як і в попередньому пункті судового рішення. Встановлено, що суму позики відповідач отримала 28 липня 2021 року. Доказів того,\~що [PERSON] \~виконала свої\~зобов`язання за\~договором №\~75927363 суду не\~подано. Сума заборгованості [PERSON] по основному зобов`язанню становить 7252,60 гривні. Позика у сумі 11850 гривень бралась на 64 дні з процентною ставкою 1,6 % на день. Таким чином, заявлена ТОВ «Коллект Центр» заборгованість по процентах за договором\~позики №\~75927363 у сумі 10784,8 гривні не є завищеною. Між тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК не підлягають стягненню з відповідача нараховані позивачем згідно із статтею 625 ЦК інфляційні збитки у сумі 211,83 гривень, та 3 % річних у розмірі 33,38 гривні. 6. Питання розподілу судових витрат та виконання судового рішення. Позивач при поданні позову сплатив 2422,4 гривень судового збору, які у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (52,2 % від заявлених вимог). Крім цього, «ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 16 тисяч гривень. Вирішуючи це питання, суд дійшов таких висновків. Згідно з\~частинами першою-четвертою\~статті 137\~ЦПК витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. \~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/2806/18 виснував, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано договір про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги № 147 від 01 березня 2025 року та витяг з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року, які підписані представниками ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». Відповідно до вказаних документів адвокатське об`єднання надало позивачу усну консультацію (2 години, 4 тисячі гривень) та склало позовну заяву (4 години, 12 тисяч гривень). Між тим, у додатках до позовної заяви відсутні докази про оплату наданої правничої допомоги. Таким чином, суд вважає, що позивач документально не підтвердив витрат на правничу допомогу відповідно до статті 137 ЦПК. 7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Outcome: partial