Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

16 грудня 2024 року представник позивача звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.03.2024 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено заяву - договір шляхом акцептування договору №2024/I_C/000-009749 на відкриття карткового рахунку на обслуговування банківської платіжної картки АБ «Укргазбанк». Згідно даної заяви відповідач погодилася на приєднання до Правил відкриття карткового рахунку та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов кредитного договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, яка діяла на день підписання цієї заяви. Згідно умов вказаного договору [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді встановлення ліміту дозволеного овердрафту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 45,00% річних. Вказував, що відповідно до параметрів кредитного ліміту, що зазначені в договорі №2024/І_С/000009749 від 04.03.2024 року - максимальна сума кредиту 300 000 грн., процентна ставка 45,00% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість 50,00% річних, комісія за видачу ( в т.ч. за видачу готівкових кредитних коштів) 2,99%. Банк виконав взяті на себе зобов`язання за договором, відкрив клієнту картковий рахунок, виконував розрахунково касове обслуговування клієнта та надав йому кредитні кошти у встановленому договором ліміті. Відповідач в свою чергу зобов`язання за договором належним чином не виконує та систематично порушує умови договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника станом на 05.12.2024 року, погашення кредиту здійснюється із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 05.12.2024 року становить 37500,70 грн., з яких: заборгованість по кредиту ( поточна) 0 грн., заборгованість по кредиту ( прострочена) 28269,17 грн., заборгованість за нарахованими відсотками ( поточна) 0 грн., заборгованість за нарахованими відсотками ( прострочена) 9231,53 грн.. На підставі викладеного представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №2024/І_С/000-009749 від 04.03.2024 року у розмірі 37500,70 грн., з яких: заборгованість по кредиту ( прострочена):28269,17 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена):9231,53 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2024 року цивільну справу було направлено за підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 04.02.2025 року до суду на виконання вимог ухвали про залишення без руху надійшла уточнена позовна заява. Представник позивача вказував, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , а тому позов пред`явлено до особи, яка за законом може представляти неповнолітню особу. У іншій частині позовна заява була аналогічного змісту із позовом, який був поданий до суду 16.12.2024 року. В уточненій позовній заяві представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором № 2024/І_С/000-009749 від 04.03.2024 року у розмірі 37500,70 грн., з яких: заборгованість по кредиту ( прострочена):28269,17 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена):9231,53 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою від 20 лютого 2025 року у даній справі відкрито провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій прохав розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 04.03.2024 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено заяву - договір, який був підписаний останньою за допомогою електронного підпису (а.с.20-22). Із п.2.1 вказаного договору вбачається, що ця заява - договір, правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», програма кредитування, документи, що вимагаються чинним законодавством України з питань кредитування фізичних осіб, усі зміни та додатки до них, які розміщуються за посиланням https://www.ukrgasbank.com, а також інші заяви та розпорядження клієнта прийняті Банком до виконання на умовах правил та довідка про відкриття поточного рахунку, разом вважаються договором банківського/карткового рахунку, а в частині встановлення на поточний рахунок ліміту овердрафту - договором про споживчий кредит, укладений між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у цій заяві - договорі. Згідно п.2.2. вказаного договору, банк на підставі договору надає клієнту послуги щодо: -відкриття та розрахунково - касове обслуговування поточного рахунку, обслуговування за яким може здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу; -надання кредиту шляхом встановлення ліміту овердрафту відповідно до програми кредитування, вказаній у розділі 4 договору. Згідно даної заяви [PERSON] погодилася на приєднання до Правил відкриття карткового рахунку та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов кредитного договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, яка діяла на день підписання цієї заяви. Із розділу 4 «Умови споживчого кредитування» вбачається, що максимальна сума кредиту 300 000 грн., процентна ставка 45,00% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість 50,00% річних, комісія за видачу ( в т.ч. за видачу готівкових кредитних коштів) 2,99%. Банк виконав взяті на себе зобов`язання за договором, відкрив клієнту картковий рахунок, виконував розрахунково касове обслуговування клієнта та надав йому кредитні кошти у встановленому договором ліміті, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] (а.с.18-19). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 2024/І_С/000-009749 від 04.03.2024 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Укргазбанк» станом на 05.12.2024 року, заборгованість становить 37500,70 грн., з яких: 28269,17 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); 9231,53 грн. - заборгованість по процентам (прострочена) (а.с.27). Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , а тому станом на день укладення заяви - договору з ПАТ АБ «Укргазбанк» від 04.03.2024 року їй було 16 років, а станом на день розгляду справи судомїй 17 років, тобто вона є неповнолітньою. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. (ч.2 ст.59 ЦПК України). Із повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050007350 від 12.03.2025 року вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , а тому вона може представляти неповнолітню доньку в суді. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина друга статті 202 ЦК України). Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У частині першій статті 30 ЦК України зазначено, що цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх виконання. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (частина перша статті 34 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 32 ЦК України, фізична особа від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку);5)самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників (частина друга статті 32 ЦК України). Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування. За правилами частини першої статті 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У частині другій статті 222 ЦК України зазначено, що правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з статями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, правочини, вчинені неповнолітніми особами за межами їх цивільної дієздатності, вважаються відповідно до статті 203 ЦК України неправомірними, а вчинення ними таких дій може слугувати підставою недійсності укладеного ними правочину (стаття 215 ЦК України). Характер кредитних правовідносин, які є досить складними і передбачають обов`язок позичальника регулярно в обов`язковому порядку вносити кошти на погашення кредиту, сплати відсотків та комісії, матеріальну відповідальність за порушення строків грошових платежів, а тому не відноситься до дрібних побутових правочинів, отже відповідно до вимог закону у разі, коли позичальником є неповнолітня фізична особа, кредитний договір з нею може бути укладений лише за згодою її батьків (усиновлювачів) або піклувальників. З урахуванням наведеного, правочини, вчинені неповнолітньою особою, можуть бути визнані судом недійсними, тобто вони є оспорюваними. Судом встановлено, що [PERSON] уклала заяви - договору з ПАТ АБ «Укргазбанк» від 04.03.2024 рокуу віці 16 років без згоди батьків або органу опіки та піклування, маючи при цьому неповну цивільну дієздатність і не маючи права на укладення такого договору самостійно, таким чином суд дійшов висновку, що вказаний договір не відповідає вимогам ч. 2 ст. 203 ЦК України. Однак, у матеріалах справи відсутні відомості про оспорювання даного правочину із підстав викладених вище, зустрічний позов відповідачем не заявлено, а тому договір №2024/І_С/000-009749 від 04.03.2024 року є чинним. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт неналежного виконання [PERSON] своїх договірних зобов`язань. Відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань перед позивачем за договором №2024/І_С/000-009749 від 04.03.2024 року. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №2024/І_С/000-009749 від 04.03.2024 року у розмірі 37500,70 грн., з яких: 28269,17 грн. - заборгованість по кредиту ( прострочена);9231,53 грн. - заборгованість по процентам ( прострочена). Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved