Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме з вимогою встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 21.08.1996 року) та [PERSON] , який помер [INFO] , та дійсно є чоловіком та дружиною. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька заявник, разом із своєю матір`ю, дружиною померлого, звернувся із заявою про прийняття спадщини та із заявою про відмову від належної частини спадкового майна за померлим [PERSON] до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., проте через виявлені розбіжності у написанні прізвищ, виникли перешкоди в прийнятті спадщини, а саме зробити безперечний висновок, що є [PERSON] , [INFO] , є дійсно дружиною [PERSON] , померлого [INFO] , та прийняти заяву про відмову від спадщини. [PERSON] та [PERSON] є родичами першого ступеня споріднення, а саме чоловіком та дружиною. Однак у свідоцтві про смерть, свідоцтві про шлюб, паспортах та у свідоцтві про право власності на спадкове майно прізвище спадкодавця зазначено як « [PERSON] », а у паспорті спадкоємця (дружини померлого) [PERSON] , її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Станом на теперішний час через відсутність встановлення родинних відносин між батьками заявника, право на спадщину є порушеним, тому підтвердження даних фактів породжує для нього юридичні наслідки, тобто від цього залежить право на спадщину заявника. Ухвалою суду від 11.06.2025 року відкрито провадження по справі. В судове засідання учасники провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24.07.2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03.04.2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28.02.2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Б/ЗАГС м. Гатчіна Ленінградської області 24.08.1964 року, складеного російською мовою, [INFO] народився « [PERSON] », його батьками указано в графі «батько» « [PERSON] » та в графі «матір» « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно Міським ЗАГС м. Одеса 06.02.1974 року, складеного російською мовою, 18.09.1973 року між « [PERSON] » і « [PERSON] » укладено шлюб, після укладення шлюбу прізвища чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 21.08.1996 року, прізвище матері заявника зазначено як [PERSON] . З довідки Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» від 22.12.2014 року № 939 слідує, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації № 250066 від 22.10.2014 року і свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.10.2014 року дійсно приватизували в рівних частках квартиру у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 34890590 від 13.03.2015 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частки квартири [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.04.2022 року. З копії спадкової справи № 54/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] слідує, що 28.04.2022 року [PERSON] , мати заявника, звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В із заявою, якою відмовилася від належної їй частини спадкового майна, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] , на користь сина померлого [PERSON] , [INFO] . Отже, зазначені розбіжності у прізвищах [PERSON] та [PERSON] виникли через переклад на українську мову мати заявника як « [PERSON] », а померлого батька - як « [PERSON] ». Відтак, матеріалами справи встановлено факт родинних відносин між матір`ю заявника, [PERSON] та [PERSON] та в сукупності, вказані докази дають підстави для висновку, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . Встановлення факту родинних зав`язків між [PERSON] та [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , так як нотаріус не може прийняти заяву [PERSON] про відмову від спадщини, та в подальшому видати заявнику Свідоцтво про право власності на спадщину Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що заявник позбавлений можливості довести певний юридичний факт у досудовому порядку. Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За правилом п. 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З огляду на це, заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу. Таким чином,\~вищенаведені письмові\~докази достовірно\~підтверджують той\~факт,\~що матизаявника, [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 21.08.1996 року) є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18.07.2006 року № 63566/00, § 23). Згідно ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вказані факти мають юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даних фактів необхідне заявнику для підтвердження прав, обов`язків.

Outcome: approved