Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

06.05.2025 до Диканського районного суду відповідно до ухвали судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11.04.2025, за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи №359/2590/25 за позовом ТДВ СК "Альфа-Гарант" до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтовано тим, що 16.07.2021 о 00:18 год відповідач [PERSON] в м. Києві по вул. с. Данченка, 1, керуючи транспортним засобом марки "Skoda Scala", номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не дотримався безпеки руху і скоїв наїзд на нерухомий, припаркований транспортний засіб - автомобіль марки "Ford Fusion", номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) відповідач залишив місце події. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2021 по справі №758/11684/21 винним у вказаній ДТП визнано відповідача [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. На момент вчинення вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант", у зв`язку з чим потерпілому [PERSON] , який є власником пошкодженого автомобіля марки "Ford Fusion", номерний знак [NUMBER] , виплачено 5917,11 грн. страхового відшкодування. З огляду на те, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, у страховика відповідно до положень ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виникло право на подання до нього регресного позову. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] 5917,11 грн в рахунок відшкодування шкоди, а також судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою судді від 14.05.2025 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТДВ СК Альфа-Гарант в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, копію ухвали про відкриття провадження отримав 24.05.2025, відзиву на позов, будь-яких інших клопотань не подав, в судове засідання, призначене на 10.06.2025, не з`явився. Про розгляд справи 09.07.2025, 14.08.2025 повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що станом на 16.07.2021 діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника (водія) автомобіля "Skoda Scala", н.з. [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130000 грн, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 260000 грн, франшиза 2600 грн, що підтверджується полісом Серії ЕР №202356103 (а.с. 25). Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2021 у справі № 758/11684/21 відповідач [PERSON] 16.07.2021 о 00:18 год. керуючи транспортним засобом марки "Skoda Scala", номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не дотримався безпеки руху і скоїв наїзд на нерухомий, припаркований транспортний засіб марки "Ford Fusion", номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та будучи причетним до ДТП місце події залишив. Відповідно до цієї постанови [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу (а.с. 37-38). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на зазначені положення ЦПК України обставини ДТП, зокрема, залишення відповідачем місця вчинення ДТП, а також винність [PERSON] у вчиненні ДТП, що визначені у постанові Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2021 не підлягають доказуванню. 29.09.2021 власник пошкодженого транспортного засобу "Ford\~Fusion",\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про страхове відшкодування (а.с. 27, 28, 32). 03.11.2021 позивачем складено страховий акт № ЦВ/21/5826, затверджено розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 5917,11 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 03.11.2021 № 23729 (а.с. 43, 44, 45). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. 33.1.1 п. 33.1. ст.\~33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього\~руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п.\~2.10\~«а» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Пунктом «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що відповідач, який спричинив ДТП, після цієї пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди, то суд вважає, що у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право вимоги до [PERSON] в порядку регресу. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню сплачена ним сума страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5917,11 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України», заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved