Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позиція позивача Представник позивачки-адвокат\~Заєць Б.В.\~звернувся до\~суду в\~інтересах [PERSON] \~із зазначеним\~позовом до\~відповідача про визнання за позивачкою, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ,\~права власності\~на: земельну ділянку, площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 0522486200:04:001:0771, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 0522486200:04:001:0784, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник посилався на те, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивачки [PERSON] та яка є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно до складу якого входить житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та дві земельні ділянки. Позивачка оформила свої спадкові права на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. [PERSON] бажає оформити право власності на вказані земельні ділянки, однак не може цього реалізувати, оскільки правовстановлюючі документи відсутні, адже спадкодавець права власності на себе не зареєстрував. В той же час, нотаріус повідомив, що зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом на дані земельні ділянки за умови, що спадкоємець надасть правовстановлюючі документи на них зареєстровані на ім`я спадкодавця. В даному випадку цього не можна зробити, оскільки без рішення органу місцевого самоврядування яким затверджується технічна документація із землеустрою не можливо зареєструвати право власності на спадкодавця. Отже, за позивачем не визнається право на успадкування вищевказаних земельних ділянок, що стало підставою для звернення до суду. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.06.2025 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи Позивачка [PERSON] \~в підготовче\~судове засідання\~не з`явилась,\~її представник-адвокат\~Заєць Б.В.\~в судовому\~засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Від відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до суду надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі їх представника. Літинська селищна рада позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Згідно із ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи,\~що визнання\~відповідачем позову\~не суперечить\~закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд приймає\~визнання позову\~відповідачем та вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Встановлені судом обставини Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 23.01.1971 Селищенською сільською радою Літинського району (а.с.8), [PERSON] був чоловіком [PERSON] . [PERSON] помер\~ [INFO] ,\~що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.06.2015 Виконавчим комітетом Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.9). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу №473-2015, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №41629211 від 28.09.2015 та довідки Літинської державної нотаріальної контори №272/02-14 від 29.03.2025 (а.с.26,27). [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , а саме, житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НВС №057017, виданим 17.12.2015 Літинською державною нотаріальною конторою Вінницької області, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50084433 від 17.12.2015 (а..с.10,11). Рішенням Селищенської сільської Ради народних депутатів, прийнятим 01.04.1994 на 15 сесії 21 скликання (а.с.12), [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Згідно довідки №134, виданої 11.02.2025 Селищенським старостинським округом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с.13) земельні ділянки, які були передані [PERSON] у приватну власність рішенням 15 сесії 21 скликання Селищенської сільської Ради народних депутатів від 01.04.1994, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовані, а саме: 0,10 га в межах [ADDRESS] ; 0,05 га в межах [ADDRESS] . На замовлення\~ [PERSON] ФОП « [PERSON] » виготовлено Технічну документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1000 га, кадастровий номер: 0522486200:04:001:0771 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1400209592025 від 21.02.2025 (а.с.28-33). А також, виготовлено Технічну документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для ведення особистого\~селянського господарства, площею 0,0500 га, кадастровий номер: 0522486200:04:001:0784 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0700243672025 від 20.02.2025 (а.с.15-25). Рішенням №7684 54 сесії 8 скликання Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 16.04.2025 (а.с.14), відмовлено [PERSON] у затверджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1500га, що розташовані в межах с. Селище Вінницького району, Вінницької області, в тому числі земельна ділянка кадастровий номер 0522486200:04:001:0771 площею 0,1000га по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка кадастровий номер 0522486200:04:001:0784 площею 0,0500га по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у зв`язку невідповідністю вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме вимозі пункту 5 частини 5 ст.186 Земельного Кодексу України. Рішення мотивоване тим, що земельні ділянки на які розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на замовлення [PERSON] не відносяться до земель комунальної власності, а є приватною власністю [PERSON] , нині покійний. Зазначеною документацією із землеустрою не передбачається передачі цих ділянок у власність чи користування за рішенням органу місцевого самоврядування. Листом №348/02-14 від 07.05.2025 Літинською державною нотаріальною конторою Вінницької області роз`яснено [PERSON] щодо порядку спадкування спірних земельних ділянок після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказано, що свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку - кадастровий номер 0522486200:04:001:0771, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , та на земельну ділянку - кадастровий номер 0522486200:04:001:0784, площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] можна отримати за наявності всіх відповідних документів, однак, таким документом не може бути надана вами копія Архівного витягу з рішення 15 сесії 21 скликання Селищенської сільської Ради народних депутатів Літинського району Вінницької області від 01 квітня 1994 року «Про затвердження рішень сільвиконкому № 69 від 25.11.1993., № 75 від 17.12.1993 р., № 6 від 20.01.1994 р., № 20 від 17.02.1994 р., № 32 від 17.03.1994 р.», яким передано [PERSON] в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.34). Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно зі ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1\~статті 1218 ЦК України). Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1\~статті 1218 ЦК України). Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення частина перша статті 1225 ЦК України). Відповідно до абз. 2 п.1\~розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). З правового аналізу зазначених вище положень ЗК України та статей 1218, 1225 ЦК України слідує, що в разі, якщо земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності, то спадкоємець в порядку спадкування набуває право власності на це майно. Державні акти на земельні ділянки спадкодавцем за життя не виготовлені, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки. Згідно п.7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позивачем беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належало право на оформлення спірних земельних ділянок, яке увійшло до складу спадщини. В зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , на спірні земельні ділянки в нотаріальному порядку, а тому, з метою захисту майнових прав позивачки, позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Щодо судових витрат У своїй заяві представник позивачки-адвокат Заєць Б.В. просив питання розподілу судових витрат не вирішувати, тому суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачкою при подачі позову до суду, слід залишити за останньою.

Outcome: approved