Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У червні 2024 року представник позивача звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою до [PERSON] яким просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 17\~501,60 грн. та судові витрати. В обґрунтування зазначено, що 03.02.2024 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan X-TRAIL», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «TOYOTA Rav-4 Hybrid» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який зупинився попереду. В результат і ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитками. Під час скоєння ДТП [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan X-TRAIL», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 214243695/а.с.29/. Відповідно до постанови від 18.03.2024 року, прийнятої Кіровським районним судом м. Кіровограда відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся власник пошкодженого транспортного засобу. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 17\~501,60 грн. Вказує, оскільки відповідно до постанови суду дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з перебуванням відповідача у стані алкогольного сп`яніння, то в Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»» виникло право подати регресний позов до водія на фактично виплачену суму. 01 липня 2024 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК). Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК). У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що 03.02.2024 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan X-TRAIL», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль «TOYOTA Rav-4 Hybrid» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який зупинився попереду. В результат і ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитками. Під час скоєння ДТП [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Nissan X-TRAIL», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 214243695/а.с.29/. Відповідно до\~постанови від\~18.03.2024\~року,№\~404/1003/24\~(номер\~провадження 3/404/401/24)\~ прийнятої Кіровським районним судом м. Кіровограда відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся власник пошкодженого автомобіля «TOYOTA Rav-4 Hybrid» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », якому заподіяно матеріальних збитків./а.с.10/ На підставі даної заяви та наданих потерпілим документів було складено страховий акт/а.с.8/. Так, з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA Rav-4 Hybrid» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було проведено огляд транспортного засобу, про що складено акт огляду та складено калькуляцію вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу/а.с. 13-18/. Відповідно до платіжного доручення № 143072 від 14.02.2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» виплатило страхове відшкодування в сумі 17\~501,60грн. /а.с. 7/. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.38 п.38.1.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач має право заявити до відповідача вимогу про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). У відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Як передбачено ч.1,2,3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 роз`яснив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Суд зазначає, що у матеріалах справи наявні наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 2/23ю від 02.11.2023 року; Додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 2/23ю від 02.11.2023 року; Акт прийому-передачі послуг № 1/35234 до Договору про надання правничої допомоги № 2/23ю від 02.11.2023 року /а.с.33-37/, які підтверджують правомірність стягнення з відповідача на користь позивача 5\~000,00грн. витрат на правову/ правничу допомогу.

Outcome: approved