Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] мотивуючи позов тим, що 20.02.2022 року між ТОВ Мілоан та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100174349. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового фдентифікатора, який був надісланий н номер мобільного телефону відповідача. Кредит надається у безгтівковій формі, шляхом іх перерахування за реквизитами платіжної картки, якої надані відповідачем з метою отримання кредиту. 16.07.2024 року між ТОВ Мілоан та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги , а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до віповідача в сумі 12650,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованосі за основною сумою боргу; 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн - заборгованіть за комісією. Відповідач не виконав свого зобовязання за кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповіача, а саме з 16.07.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №100174349 в розмірі 12650,00 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12650,00 грн, та понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2025 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 25.08.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Херсонського міського суду Херсонської області, відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.02.2022 року між ТОВ Мілоан та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100174349, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн, строком кредитування 81 день, дата поврнення кредиту 12.05.2022 року ( п. 1.4), комісія за надання кредиту у розмірі 1900,00 грн, яка нараховується одноразово в момент видачи кредиту, з встановленою процентною ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового фдентифікатора, який був надісланий н ноер мобільного телефону відповідача. Кредит надається у безгтівковій формі, шляхом іх перерахування за реквизитами платіжної картки, якої надані відповідачем з метою отримання кредиту ( п.2.1 кредитного договору). 16.07.2024 року між ТОВ Мілоан та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги , а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до віповідача в сумі 12650,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованосі за основною сумою боргу; 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн - заборгованіть за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповіача, а саме з 16.07.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Відповідач не виконав свого зобовязання за кредитним договором, не здійснивши жодного платежу для погашення заборгованісті.. Таким чином, відповідач, у звязку з невиконанням зобовязання, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №100174349, згідно наданого позивачем розрахунку, в розмірі 12650,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованосі за основною сумою боргу; 750,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1900,00 грн - заборгованіть за комісією. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути змінений, якщо це не встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач у повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг в повному обсязі за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10 000,00 грн та сума заборгованості за відсотками у розмірі 750,00 грн. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, позивач також просить стягнути з відповідача заборгованість за комісією у розмірі 1900,00 грн. Судом встановлено, що в договорі про споживчі кредит №100174349 від 20.02.2022 року п. 1.5.1 позивачем визначено комісію за надання кредиту у розмірі 1900,00 грн, яка нараховуюється за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачи кредиту. У постанові Велика Палата Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третястатті 55\~Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьоїстатті 47 цього\~Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. А тому позовна вимога в частині стягнення комісії в розмірі 1900,00 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України позивачем повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесені і які очукує понести позивач в зв`язку із розглядом справи становить - сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн; витрати пов`язані з розгляду справи, а саме витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514 грн. У відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Щодо посилання позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514 грн. судом визначене наступне. Частною 3 ст. 133 ЦПК України визначно, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження понесення ним витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведенням огляду доказів за іх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1514 грн ,підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних грошових коштів відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial