Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Позивач звернувся\~до Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~з даним\~позовом,\~у якому\~просив визнати\~за ним\~ в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги\~позивач обґрунтовані\~тим,\~що після\~смерті його\~батька [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~відкрилася спадщина,\~що складається\~у тому\~числі із\~житлового будинку\~ [ADDRESS] . Батько лишив заповіт від 23.07.2003, згідно якого все своє майно заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Позивач прийняв указану спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок померлого батька, так як відсутній документ, який засвідчує право власності на вказане майно, у зв`язку із чим державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області Гончаренко Ю.І. винесла постанову від 12.06.2025 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач і звернувся до суду. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, просили розгляд справи провести без їхньої участі, позов підтримали. Відповідач Стеблівська селищна рада Звенигородського району Черкаської області свого представника в судове засідання не направив, пояснень не надав, хоча належним чином повідомлений. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. У зв`язку з неявкою учасників у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що в книзі реєстрації актів про смерть проведений актовий запис за № 13 (а.с.10). 23.07.2003 [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів, де б воно не було і з чого воно б не складалось, заповідав [PERSON] (позивачу) та [PERSON] (іншому сину померлого) (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку з`явилися до державного нотаріуса у Корсунь - Шевченківському районі. Позивач написав заяву про прийняття спадщини, а його брат - [PERSON] написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь брата. Крім того, дружина померлого [PERSON] - [PERSON] (мати позивача та його брата) подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини. Родинні відносини позивача з померлим підтверджуються його свідоцтвом про народження від 16.11.1956 № [NUMBER] (а.с.16). Позивач є єдиним спадкоємцем майна свого покійного батька, який прийняв спадщину. Даний факт підтверджується листом державного нотаріуса Корсунь - Шевченківської нотаріальної контори Ю.Гончаренко № 333/02-31 від 12.06.2025 (а.с.14). До маси спадкового майна після смерті [PERSON] , серед іншого майна, входить житловий будинок [ADDRESS] . Доказом того, що вищевказаний будинок належав померлому [PERSON] є довідка виконавчого комітету Стеблівської селищної ради № 36 від 17.06.2025 року про дані погосподарського обліку (а.с.21). В нотаріальній конторі після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №116/2011. Проте нотаріус відмовилася видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно (а.с.14). Положеннями наказу Міністерства статистики України від 22.02.1995 року № 48 «Про затвердження форм та Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських (селищних) Радах народних депутатів», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.03. 1995 року за № 83/619, зміненого наказом Державного комітету статистики України від 17.07.2000 року № 234 «Про затвердження форм та Інструкції по веденню по господарського обліку в сільських (селищних) радах», зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 480/4701, у сільських (селищних) радах ведеться погосподарський облік згідно з формами первинного обліку, які затверджені Міністерством статистики України, в тому числі за ф. № 1 - «Погосподарська книга», яка складається з таких розділів: 1. «Список членів господарства». II. «Худоба в приватній власності господарства». III. «Жилий будинок ( квартира) в приватній власності господарства». Відповідно до п.п. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 № 5-24-26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради № 36 від 17.06.2025 року за померлим [PERSON] обліковується домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , відповідно до записів погосподарських книг. Згідно довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради № 127 від 25.04.2025 року за померлим [PERSON] , який проживав на день смерті в домоволодінні по [ADDRESS] обліковується земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,71 га, відповідно до записів земельно-кадастрової книги. Тобто, відповідно до законодавства, чинного на час внесення зазначених даних до погосподарських книг зазначеної сільської ради, [PERSON] набув право власності спірний будинок. Технічний паспорт на будинок позивач оформив самостійно 02.05.2025, уже після смерті батька. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач ставить питання про визнання за ним у порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок, який належав покійному батькові. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Як було вказано вище, у встановленому законом порядку уповноважений суб`єкт нотаріус встановив, що позивач спадщину прийняв. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Нотаріус відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок з підстави відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, позивач довів, що він в установленому законом порядку, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Через відсутність правовстановлюючого документа на спірний будинок визнання за позивачем права власності на цей будинок можливе лише в судовому порядку. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved