Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

30 квітня 2025 року [PERSON] , діючи в інтересах малолітнього сина [PERSON] , звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Карго Пром» про припинення права іпотеки житлового договору за іпотечним договором №0034/08/25-Nv/S-1 від 19 червня 2008 року та зняття заборони відчуження з житлового будинку [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] , їх малолітній син [PERSON] , [INFO] , успадкував його спадщину. Зокрема, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.05.2017 приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль\~Д.В., малолітньому [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку А-1, загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 33,9 кв.м, сараю Б, погребу б, вбиральні В, сараю Г та споруд. За змістом Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №420600075 від 01.04.2025 до вказаних реєстрів внесені наступні реєстраційні записи щодо державної реєстрації права власності, іпотеки та обтяжень щодо вказаного житлового будинку з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 1243890953109. 10 травня 2019 ТОВ «Карго Пром» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просило звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер 5310900000:50:060:0235 площею 0,0962 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать малолітньому [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором №0034/08/25-Nv від 19.06.2008 року в сумі 1\~167\~838 гривень, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною реалізації предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2020 по справі №541/999/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено, у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів, що в іпотеку з метою забезпечення зобов`язань по кредитному договору №0034/08/25-Nv від 19.06.2008 року передано земельну ділянку, кадастровий номер 5310900000:50:060:0235 площею 0,0962 га, право власності на яку набуто спадкодавцем 12.09.2012 року після укладення Іпотечного договору до змін до нього. Таким чином, 19 червня 2008 року між [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений кредитний договір №0034/08/25-Nv. Згідно з умовами даного договору передбачалося надання позичальнику кредиту у розмірі 34\~150 доларів США зі сплатою 13,0% річних на строк до 18.06.2018 року. По вказаному договору укладена додаткова угода №1 від 19.06.2008 та додаткова угода №2 від 19.06.2008, якою визначено дату повернення кредиту згідно з графіком до 16 червня 2028 року. Того ж дня, 19 червня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та банком було укладено іпотечний договір №0034/08/25-Nv/S-1, згідно з яким в іпотеку передано належний [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль\~Д.В., та договори про внесення змін до вказаного іпотечного договору №1 від 27.02.2009 та №2 від 15.07.2011. Згідно п.\~1.1 іпотечного договору, предметом забезпечувального зобов`язання є повернення кредиту не пізніше 18.06.2018 в сумі 34\~150 доларів США. Згідно Додаткової угоди до кредитного договору №2 від 15.07.2011 між позичальником та банком укладено додатковий договір до кредитного договору, яким збільшено суму кредиту на 5403,40 доларів США. В цей же день між іпотекодавцем, позичальником [PERSON] та Банком було укладено додатковий договір про внесення змін до договору іпотеки від 21.11.2007, яким передбачено забезпечення виконання зобов`язання згідно додаткової угоди №2 до кредитного договору. 28 листопада 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Карго Пром» укладений договір №1276-Ф про відступлення прав вимоги на підставі якого банк відступив право вимоги за кредитним договором №0034/08/25-Nv від 19.06.2008, укладеним з [PERSON] . В цей же день між Банком та позивачем був укладений Договір про відступлення прав за іпотечним договором №0034/08/25-Nv/S-1. Слід зауважити, що на момент укладення договору відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Карго Пром» основне зобов`язання вже було припинене у зв`язку з невчасним пред`явленням кредиторських вимог до спадкоємця. Відтак, у відчужувача на той момент було відсутнє дійсне право вимоги, а отже, правонаступник не міг набути прав, які вже припинились. Таке правове розуміння підтверджене висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20. ПАТ «Банк Форум» після смерті позичальника [PERSON] [INFO] , мав звернутися до законного представника спадкоємця [PERSON] (прізвище змінено на « [PERSON] » під час укладення шлюбу 08.09.2022) протягом 6 місяців, тобто до 03.10.2017, однак звернувся лише 22.11.2017. Відтак позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , просить суд припинити іпотеку за іпотечним договором та зняти заборону від 19 червня 2008 року на відчуження житлового будинку [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача адвокат Огризков\~А.А. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановлений процесуальний строк не подав відзив на позовну заяву, що відповідно до положень ст.\~280 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи за наявними в матеріалах доказами. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.\~1 ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.ст.\~12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року між [PERSON] та АКБ «Форум» було укладено кредитний договір №0034/08/25-Nv. 15 липня 2011 року між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №0034/08/25-Nv від 19.06.2008, якою продовжено строк кредитування до 16.06.2028 року (а.с. 26-29). 19 червня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №0034/08/25-Nv/S-1, предметом якого виступило належний позивачу житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку А-1, загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 33,9 кв.м, сараю Б, погребу б, вбиральні В, сараю Г та споруд. Відповідно до п.\~1.1. іпотечного договору іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №0034/08/25-Nv від 19 червня 2008 року та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, за умовами якого іпотекодавець зобов`язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти в розмірі 34\~150,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 18 червня 2018 року, здійснюючи повернення кредиту частинами в сумі не менше 284,58 долари США щомісячно, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13,0% річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором і цим Договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги. Згідно п.\~7.3. іпотечного договору, вказаний договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором, враховуючи можливу наявність додаткових угод, у тому числі про його пролонгацію, зміну процентної ставки та ін. (а.с. 30-33). У подальшому, [INFO] , іпотекодавець [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2016 (а.с. 21). Після смерті чоловіка позивача [PERSON] єдиним спадкоємцем останнього став їх малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 18.06.2013 (а.с. 18). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.04.2025, [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку А-1, загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 33,9 кв.м, сараю Б, погребу б, вбиральні В, сараю Г та споруд. На вказане майно накладено обтяження, а саме: заборона на нерухоме майно згідно іпотечного договору від 19 червня 2008 року. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавецъ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом до ч.\~1 ст.\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст.ст.\~526,\~599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ч.\~1 ст.\~575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст.\~1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. При цьому слід зауважити, що в даному випадку припинення основного зобов`язання відбулося не шляхом його виконання, а внаслідок втрати кредитором права вимоги через порушення строку, встановленого ст.\~1281 ЦК України, для пред`явлення вимог до спадкоємця. Таке припинення також тягне за собою припинення забезпечувального зобов`язання, оскільки іпотека не може існувати самостійно без основного боргу. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (пункт 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Такого правового висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі №711/4556/16-ц та від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц. Припинення основного зобов`язання є підставою для припинення іпотеки (стаття 17 Закону України «Про іпотеку»). Отже, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. Подальше перебування запису про іпотеку в реєстрі за відсутності чинного забезпечуваного нею зобов`язання створює юридичну перешкоду для реалізації спадкоємцем права власності в повному обсязі. Така ситуація суперечить принципу непорушності права приватної власності, оскільки накладене обтяження не має під собою жодного актуального правового підґрунтя. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом положень статей 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Згідно з положеннями статті 1281 ЦК України, Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином, якщо протягом шести місяців з дня смерті позичальника кредитором не було заявлено вимогу до спадкоємців щодо погашення заборгованості за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, таке зобов`язання припиняється і не підлягає виконанню за рахунок спадкового майна. У цьому випадку також припиняється забезпечувальний іпотечний договір як похідний від основного зобов`язання, оскільки внаслідок незаявлення вимог у встановлений строк припинилось саме зобов`язання, для забезпечення якого була укладена іпотека. Судом встановлено, що ПАТ «Банк Форум» мав звернутися до законного представника спадкоємця [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості протягом 6 місяців, тобто до 03.10.2017, однак звернувся лише 22.11.2017, яку позивач отримала 30.11.2017. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази відмови спадкоємця від одноразового платежу, а тому зобов`язання [PERSON] за кредитним договором між ним та АКБ «Форум» №0034/08/25-Nv від 19.06.2008, додатковими угодами до цього договору та іпотечним договором №0034/08/25-Nv/S-1 від 19.06.2008 припиняються і не підлягають виконанню за рахунок спадкового майна. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2020 по справі №541/999/19 визначено, що претензія кредитора спадкодавця №138 від 11.05.2017 року, яку ПАТ «Банк Форум» направив на ім`я Першої Миргородської державної нотаріальної контори, та яка була перенаправлена приватному нотаріусу Миргородського міського нотаріального округу Гіль\~Д.В., не може вважатися пред`явленням вимоги до спадкоємця, оскільки не містить вимог про сплату боргу. Крім того, суд погодився з твердженням, що на 15.05.2017 ПАТ «Банк Форум» було достовірно відомо про відкриття спадщини [PERSON] . Таким чином, визначений законом шестимісячний строк для пред`явлення вимоги за таких умов закінчився 15.11.2017, що так само не дає підстав для подальшого стягнення за рахунок спадкоємця заборгованості (а.с. 48-52). У подальшому, вищевказане рішення суду залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06.08.2020 (а.с. 53-60). Велика палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №910/12525/20 від 15.09.2022 зробила висновок, що відступлення припиненого права вимоги (тобто майнового права вимоги, якого немає на момент укладення відповідного договору в будь-якого суб`єкта) не створює жодних правових наслідків для особи власника майна, яке було обтяжене іпотекою; право іпотеки є акцесорним видом забезпечення виконання зобов`язання, а тому поділяє долю права вимоги, яку вона забезпечує, тож у разі неможливості задоволення вимоги (зокрема у зв`язку з відмовою судом у стягненні суми боргу) є неможливим і звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, у даній постанові вказано, що для власника майна, щодо якого існує спір стосовно іпотеки, оскарження договору відступлення права вимоги є неефективним способом захисту. Натомість такий власник не позбавлений права звернутися з вимогою, зокрема, про визнання права іпотеки відсутнім, і саме такий спосіб захисту може бути належним та ефективним у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене, проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі фактичні обставини, суд вважає, що позивачем [PERSON] наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для припинення іпотеки та зняття заборони на відчуження житлового будинку, тому вимоги є обґрунтованими, а позов підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved