Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за житлову послугу у розмірі 11592,34 грн., інфляційні нарахування в сумі 1851,70 грн., 3% річних в сумі 689,47 грн., пеню в сумі 355,11 грн. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» є виконавцем житлово-комунальних послуг в багатоквартирному будинку за адресою: 08601, м. Васильків, вул. Шевченка,9. Позивач, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.05.2018 р. № 193 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків (групи будинків) у м. Василькові Київської області», Договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області від 04.06.2018 р., надає відповідачу та членам його сім`ї, що проживають та/або зареєстровані у кв. [ADDRESS] за вказаною адресою, житлово-комунальні послуги. Договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в м. Василькові Київської області від імені мешканців багатоквартирних будинків 04.06.2018 р. підписано уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. За період з червня 2018 р. по липень 2024 р. позивачем надано послуги на суму 17110,61 грн., які відповідач зобов`язаний був сплатити у встановлений законодавством строк. Однак, [PERSON] не сплатив жодної копійки, сума несплаченої заборгованості за комунальні послуги за період з червня 2018 р. по липень 2024 р. складає 11592,34 грн., інфляційні нарахування в сумі 1851,70 грн., 3% річних в сумі 689,47 грн., пеню в сумі 355,11 грн., загальна сума до стягнення становить 14488,62грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2024 р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав. [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання, але до суду повернувся конверт, не скористалась правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляла, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 р. у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 р. у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 р. у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 р. у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 р. у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА» відповідно до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 29.05.2018 р. № 193 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків (групи будинків) у м. Василькові Київської області», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку за адресою: [ADDRESS] . Із договору від 04.06.2018 р. про надання послуг з управління багатоквартирними будинками в місті Василькові Київської області, укладеного між Виконавчим комітетом Васильківської міської ради та ТОВ «Управляюча компанія «Троянда» вбачається також, що останнє здійснює послуги з управління, в тому числі і будинком за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» всі права та обов`язки щодо обслуговування житлового будинку та надання комунальних послуг мешканцям будинку за адресою: [ADDRESS] перейшли до ТОВ «Управляюча компанія «ТРОЯНДА». Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є споживачем відповідних житлово-комунальних послуг, що надаються за вказаною адресою. Згідно довідки про заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком по особовому рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з червня 2018 р. по липень 2024 р. заборгованість споживача за надані житлово-комунальні послуги квартири [ADDRESS] становить 11592,34 грн. Наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги свідчать про те, що відповідачі, користуючись усіма наданими житлово-комунальними послугами, неналежним чином та не у повному обсязі сплачують за їх споживання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною першою статті 68 ЖК Української РСР визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Нормою ст. 179 ЖК Української РСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Норми статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором; споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього закону; при цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими; у такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. За змістом ч. 3 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За змістом ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами. За змістом ч. 1ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Як зазначено вище, позивач є виконавцем і виробником послуг (за переліком, визначеним постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 р.), а особи, зареєстровані у квартирі - споживачами даних послуг. Згідно ст.68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до вимог закону, споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення від оплати послуг в повному обсязі. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20.04.2016 р. в справі 6-2951цс15. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26.09.2018 р. № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 р. № 642/2858/16. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Разом з тим, задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки, дані про те, що між сторонами укладено договір про надання відповідних житлово-комунальних послуг відсутні та відповідач не виконує положень наведених нормативно-правових актів, у зв`язку з чим, існує заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, про обґрунтованість та задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу в розмірі 19\~007,82 грн. Щодо позовних вимог про стягнення про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені. У\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі №686/21962/15-ц (пункт 45)). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України\~(висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 р. у справі №6-2023цс15). З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повиненні сплатити інфляційні втрати та три проценти річних, пеню від простроченої суми. Разом з тим,\~Постановою КМУ №206 від 05 березня 2022 р.\~до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Указу № 64/2022 Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, на території України запроваджено воєнний стан, який неодноразово було продовжено та який діє і на час розгляду справи судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача за період з 01.06.2018 р. по 23.02.2022 р. інфляційні нарахування в сумі 432,53 грн. та 3% річних в сумі 168,38 грн. Нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені, здійснені за період з 24.02.2022 р. по вересень 2024 р., не підлягають стягненню відповідно до Постанови КМУ №206 від 05 березня 2022 р., у задоволенні стягнення таких сум, суд відмовляє. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша\~статті 141 ЦПК України).

Outcome: partial