Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 30.07.2024 з Широківського районного суду Дніпропетровської області до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою на підставі розпорядження в.о. голови суду відповідно до ст. 31 ЦПК України. Так, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позов обґрунтовано обставинами: 24.11.2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який на момент звернення до суду припинено на підставі рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 року, ухваленого у справі №197/865/23. Від шлюбу сторони мають чотирьох спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які з 22 вересня 2022 року і по теперішній час залишилися проживати разом з батьком, позивачем у справі, повністю перебуваючи на його утриманні. Відповідач з 22.09.2022 повністю припинила виконання своїх прямих батьківських обов`язків, коли з власної ініціативи залишивши свого чоловіка та їх чотирьох спільних малолітніх дітей, виїхала в невідомому для позивача напрямку та більше так і не повернулась в сім`ю. В подальшому, протягом наступних трьох місяців позивач все ще сподівався, що його дружина повернеться в сім`ю, до своїх малолітніх дітей, але цього так і не сталося. Тому, 24.10.2022 позивач був вимушений звернутися до місцевого суду як з приводу розірвання даного шлюбу з відповідачем, так і з приводу стягнення аліментів на утримання їх спільних малолітніх дітей, а 14.03.2023 Широківським районним судом Дніпропетровської області у справі № 197/866/22 було видано судовий наказ, яким з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти у розмірі частини з усіх видів її заробітку. 08.02.2024 відповідач в нотаріальному органі посвідчила власну заяву, якою фактично підтвердила обставини справи, а саме те, що вона тривалий час не проживає з позивачем та участі у вихованні перелічених вище спільних дітей не приймає та не бажає приймати в майбутньому, також заявила, що не буде мати жодних заперечень і щодо позбавлення її батьківських прав у відношенні останніх. Позиція відповідача. Ні за час перебування справи в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області, ні під час перебування справи у провадженні Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу, у встановлений судом строк від відповідача не надходило відзиву на позовну заяву. Водночас в матеріалах справи міститься письмова заява, посвідчена приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Овчинніковою І.В. 08.02.2024 року та яка зареєстрована в реєстрі за №36, в якій відповідач підтверджує такі факти: вона тривалий час не проживає зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] , [INFO] , та своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Цією ж заявою відповідач підтверджує, що участі у вихованні своїх дітей тривалий час не приймає та не прийматиме, а також не буде мати заперечень щодо позбавлення її батьківських прав (а.с.24). Позиція третіх осіб. Служба у справах дітей Широківської селищної ради та Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Широківської селищної ради неодноразово надавали письмові заяви про розгляд справи без участі їх представників, заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 14.05.2024 представник позивача звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою. 27.05.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито. 30.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] , згідно з Розпорядженням № 1059, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 09.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 10.03.2025 ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у позбавленні батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей. Судом встановлено, що 24.11.2015 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №268 від 24.11.2015 (а.с. 10). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 10). [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області було складено відповідний актовий запис №01 від 04.01.2016 (а.с. 11). [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON] , про що Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис №7 від 31.01.2018 (а.с. 12). [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON] , про що Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було складено відповідний актовий запис №39 від 19.06.2020 (а.с. 13). [INFO] у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , про що Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було складено відповідний актовий запис №38 від 19.06.2020 (а.с. 14). 12.04.2023 рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, рішення набрало законної сили 13.05.2023 (а.с. 16-17). 14.03.2023 Широківським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання чотирьох спільних дітей у розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 24.10.2022 до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18). 05.06.2023 державним виконавцем Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу від 14.03.2023, про що постановлено відповідну постанову (а.с. 20) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 29.01.2024 [PERSON] має заборгованість у розмірі 125\~120,00 грн (а.с. 20 на звороті). В матеріалах справи також міститься письмова заява, посвідчена приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Овчинніковою І.В. 08.02.2024 року та яка зареєстрована в реєстрі за №36, в якій відповідач підтверджує такі факти: вона тривалий час не проживає зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] , [INFO] , та своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Цією ж заявою відповідач підтверджує, що участі у вихованні своїх дітей тривалий час не приймає та не прийматиме, а також не буде мати заперечень щодо позбавлення її батьківських прав (а.с.24). На виконання ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2024 виконавчий комітет Широківської селищної ради надав суду рішення від 05.12.2024 №321 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] » (а.с. 120-121). Так, виконавчий комітет Широківської селищної ради вирішив вважати доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 121). Відповідно до характеристики родини [PERSON] , виданою Запорізькою гімназією Широківського ліцею №2 Широківської селищної ради від 31.10.2024 за №10-12/102, батько дітей [PERSON] виховує дітей сам, мати з дітьми не проживає і не приймає участі в їхньому навчанні та вихованні. [PERSON] та [PERSON] навчаються в Запорізькій гімназії Широківського ліцею №2, пропусків без поважних причини діти не мають, батько постійно забезпечує [PERSON] і [PERSON] сніданками, так як змішана форма навчання не передбачає харчування в шкільній їдальні. До закладу діти ходять охайні, одягнені по погоді. Батько цікавиться навчанням хлопців і відповідально ставиться до їхнього виховання (а.с. 127). На 01.11.2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 195500,00 грн (а.с. 127 на звороті, 128). За результатами обстеження умов проживання від 04.11.2024, комісією складено відповідний Акт про те, що діти проживають у задовільних умовах, батько самостійно займається вихованням дітей (а.с. 129). У судовому засіданні 12.08.2025 представник позивача та позивач просили задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Так, позивач, допитаний у якості свідка, повідомив суду, що відповідач з 22.09.2022 з власної ініціативи залишила його та їх чотирьох спільних малолітніх дітей, виїхавши в невідомому для позивача напрямку та більше так і не повернулась в сім`ю. Зв`язок із відповідачем встановити не вдалось, останнього разу відповідач повідомила позивачу, що не має наміру повертатись та бажає почати нове життя. Також у судовому засіданні 12.08.2025 було з`ясовано думку дітей у присутності педагога: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Діти підтвердили, що наразі проживають з татом, з мамою не спілкуються та не бачили її вже близько двох років, мама подарунки не передає. Діти маму не пам`ятають, однак якщо би вона приїхала, то хотіли б з нею побачитись. Щодо можливості ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В судові засідання відповідач не з`являлась, її належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового розгляду. Від Служби у справах дітей Широківської селищної ради, Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Широківської селищної ради надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Позивач та його представник не заперечують проти ухвалення заочного рішення, про що повідомили у судовому засіданні 12.08.2025. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про прийняття до свого провадження від 09.08.2024 направлялись судом за адресами зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання відповідача, але були повернуті до суду з довідками ПАТ «Укрпошта» про повернення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 59, 70, 95, 104, 124, 147). За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.05.2020 року у справі №\~753/2025/19\~(провадження № 61-1344св20), зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року у справі №\~459/3411/18, провадження № 61-10531св21, Верховний Суд дійшов висновку, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав (постанова Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №\~203/3505/19). За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер. Суд також бере до уваги, що наявність боргу по сплаті аліментів не є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 24.10.2018 у справі №761/2855/17. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5\~ст. 81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав (постанова Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №\~203/3505/19). Суд вважає доведеним той факт, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей, не бере участі у їх вихованні та утриманні. Аналізуючи зміст рішення виконавчого комітету Широківської селищної ради від 05.12.2024 року судом встановлено, що такий є обґрунтований, повністю відповідає інтересам малолітніх дітей, містить відомості щодо наявності виключних обставин, які підтверджені відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування матір`ю своїм обов`язком і є законними підставами для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей. Крім того, суд також бере до уваги письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Овчинніковою І.В. 08.02.2024 року та яка зареєстрована в реєстрі за №36, в якій відповідач підтверджує факти, викладені позивач у позовній заяві, а також підтверджує, що участі у вихованні своїх дітей тривалий час не приймає та не прийматиме, не буде мати заперечень щодо позбавлення її батьківських прав. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи обґрунтованість висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з чим слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved