Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/5 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 13 листопада 1996 року за № 2226, квартира, яка розташована за вищевказаною адресою належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] (чоловік позивача), [PERSON] , [PERSON] (донька позивача), [PERSON] (чоловік доньки), [PERSON] (онук позивача). Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ, відповідно до законодавства, що діяло на той час. [INFO] помер [PERSON] , та після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири у праві спільної власності на квартиру. Спадщину після смерті [PERSON] , донька, [PERSON] , яка на час смерті не була зареєстрована та не проживала разом зі спадкодавцем, у шестимісячний строк не прийняла, тому єдиним спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, [PERSON] , є його дружина, тобто позивач [PERSON] . З метою оформлення права власності на спадщину після померлого [PERSON] , позивач звернулась до нотаріуса, який постановою від 01 травня 2024 року відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки неможливо отримати інформацію щодо зареєстрованих об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді. Таким чином, після смерті чоловіка частка в квартирі за адресою: [ADDRESS] складає 1/5, а отже позивач, як спадкоємець першої черги за законом, має право на 1/5 частину зазначеної квартири. Ухвалою Самарівського (до перейменування Новомосковського) міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року, відповідно до п. 11 ст. 187 ЦПК України позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року задоволено клопотання позивача та залучено в якості співвідповідача у справі Сєвєродонецьку міську військову адміністрацію Луганської області, витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] . Крім того, зобов`язано позивача надати відомості щодо співвласників спірної квартири. Ухвалою суду від 20 січня 2025 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі [PERSON] та [PERSON] . 06 березня 2025 ухвалою суду, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] , подала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Сіверськодонецької міської\~військової адміністрації\~Луганської областіу судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5\~ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала та просила його задовольнити. Треті особи, які не заявляли самостійних вимог на предмет позову, [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити в повному обсязі. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).\~Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04 серпня 2025 року, є дата складення повного судового рішення\~08 серпня 2025 року. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис № 891 від 06 листопада 2019 року та видано свідоцтво про смерть від 06 листопада 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 29). Позивачка [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00044798813 (а.с.118) та штампом в паспорті громадянина України, виданого Новоайдарським РВ УМВС України в Луганській області 13 січня 2000 року на ім`я померлого [PERSON] (а.с. 69-71). Відповідач [PERSON] , (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є донькою померлого [PERSON] та позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 червня 1969 року, де останнього зазначено батьком, а позивача матір`ю відповідача (а.с.61), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 120) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження зміни дошлюбного прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 121). [PERSON] (чоловік позивача), померлий, [PERSON] , [PERSON] (донька позивача), [PERSON] (чоловік відповідача), [PERSON] (онук позивача) набули право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 16 грудня 1996 року за № 2226, виданого сектором приватизації житла міськвиконкому Сєвєродонецької міської ради Луганської області на підставі розпорядження від 04 грудня 1996 року за № 2210. Вказане також підтверджується технічним паспортом на квартиру за вказано адресою. Нотаріально засвідчену копію вказаного свідоцтва про право власності на квартиру позивачами подано для долучення до матеріалів цивільної справи. На підставі зазначеного свідоцтва, право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на вищезазначену квартиру зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ та записано у реєстрову книгу за № 544 від 21 січня 1997 року. Постановою приватного\~нотаріуса Кропивницького\~міського нотаріального\~округу Кіровоградської\~області Недільченко\~І.С.\~від 01\~травня 2025\~року позивачу\~ [PERSON] \~відмовлено \~у \~видачі \~свідоцтва \~про \~право \~на \~спадщину \~на \~частку \~квартири \~ [ADDRESS] ,\~ \~після \~ смерті\~ \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~оскільки немає\~можливості нотаріусу\~достовірно та\~безспірно пересвідчитися\~у наявності\~зареєстрованого права\~спадкодавця на\~спадкове майно\~та встановити\~склад спадкового\~майна,у зв`язку з відсутністю можливості отримати інформацію по об`єктах нерухомого майна Сєвєродонецької міської територіальної громади, яка є окупованою. Співвласник вказаної квартири, [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги у встановлений законом строк для прийняття спадщини не зверталась. Як вбачається зі змісту цієї постанови, та документами наявними у спадковій справі №17/2024 приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Недільченко І.С. після померлого [PERSON] , померлого [INFO] , заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Згідно з даними інформаційної довідки спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилася. Інших спадкоємців, у томі числі таких, які постійно проживали разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини і вважаються такими, що прийняли спадщину згідно зі ст. 1268 ЦК України, немає. Донька спадкодавця, [PERSON] , власноручно 01 травня 2024 року подала заяву нотаріусу, що у шестимісячний строк, починаючи з часу відкриття спадщини, спадщину батька не прийняла, разом з ним не проживала та не була зареєстрована (а.с. 108). Спадщину після померлого [PERSON] , який був зареєстрований на момент смерті за адресою: [ADDRESS] , фактично прийняла (була зареєстрована разом з померлим на день його смерті і протягом встановленого законом строку не відмовилася від прийняття спадщини) його дружина [PERSON] (а.с. 9-12, 69-71). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У відповідності до\~ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строк, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 3 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Як зазначалось вище, [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 16 грудня 1996 року за № 2226, виданого сектором приватизації житла міськвиконкому Сєвєродонецької міської ради Луганської області на підставі розпорядження від 04 грудня 1996 року за № 2210, посвідчена нотаріальна копія якого надана суду. Відомості щодо володіння [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] вказаною квартирою на праві спільної сумісної власності містяться і в технічному паспорті на квартиру. Отже, право власності на квартиру [ADDRESS] набуто [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] відповідно до порядку встановленого законодавством України. З відповіді Сєвєродонецької військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 11 червня 2024 за № 1769 ВА, вбачається, що архівні документи Сєверодонецького БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, у зв`язку з окупацією Сєвєродонецької міської територіальної громади, тому Сєвєродонецьке БТІ не здійснює повноважень. Як вбачається з наявних у справі копій паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (відмітка про реєстрацію місця проживання від 21 жовтня 2019 року). На день його смерті, за вищевказаною адресою була зареєстрована позивач, [PERSON] з 21 жовтня 2019 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на 1/5 частку спірної квартири, а позивач [PERSON] , за умови не прийняття відповідачем [PERSON] спадщини у встановлений законом строк, та відсутності інших спадкоємців, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання за нею права власності на 1/5 частини квартири в порядку спадкування за законом. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, шляхом виділення рівного розміру часток співвласників з одночасним припиненням права спільної сумісної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved