Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.05.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, за час перебування у шлюбі вони мали безліч спільних інтересів, однакові погляди на спільне життя, будували плани на майбутнє, підтримували одне одного в усіх ситуаціях. Після того як вона виїхала за кордон, все одно підтримували стосунки, приїзджала до України. Однак, з кінця 2024 року відповідач став віддалятись в усіх розуміннях від неї, почав нові стосунки, вводив мене в оману, що немає іншої жінки, проте не проти розірвати шлюб. Пізніше зовсім перестав виходити на зв`язок, зовсім стали чужими людьми, будь-яких можливостей зберегти сім`ю ні вона, ні відповідач не вбачають, подружні стосунки припинились, спільне господарство припинили вести. Фактично разом не проживають однією сім`єю з 2002 року. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити її вимоги. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25.04.2025 року провадження у цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.05.2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем повністю не визнаються позовні вимоги, викладені в позовній заяві, пояснюючи, що попри складнощі та відстав відповідач не втратив почуттів до позивачки, щиро кохає її, з теплотою згадує час, коли вони проживали разом під одним дахом, він цінує все, що їх поєднувало та поєднує, і глибоко переконаний, що ті труднощі, які виникли у подружніх стосунках, мають тимчасовий характер і лише проявом кризи, яку цілком можливо подолати. Для цього їхньому подружжю потрібен час, відверта розмова і бажання обох сторін зберегти сім`ю. А тому просить надати їм строк для примирення терміном на два місяці. 14.05.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] [PERSON] , в якій позивач не погоджується з викладеним у відповіді на відповіді на відзив в повному обсязі. Позивачка вважає, що прохання відповідача про примирення є нещирим і подано або формально, або з метою затягування процесу й впливу на перебіг інших судових справ, зокрема, щодо стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Надання строку для примирення не матиме жодного результату, оскільки між ними немає реального діалогу і жодних спроб відновити зв`язок. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка не має бажання бути «Заручницею» у шлюбі та відповідно для усунення порушення Конституційних прав позивачки цей шлюб має бути розірваний без надання строку для примирення. 19.05.2025 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] [PERSON] , в яких відповідач повністю заперечує та відхиляє викладені позивачем у відповіді на відзив пояснення, міркування та аргументи, оскільки вони є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та не спростовують наведену у відзиві правову позицію відповідача. 22.05.2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі представника позивачки [PERSON] [PERSON] , в яких позивачка заявляє, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним, усвідомленим і виваженим. Подружні стосунки з відповідачем втратили ознаки партнерства, взаємоповаги та емоційної підтримки. Подальше спільне проживання у шлюбі в умовах постійного напруження та відсутності взаєморозуміння є неможливим. Тому позивачка просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 06.06.2025 року зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, надавши сторонам строк для примирення 2 місяці. Ухвалою суду від 06.08.2025 року поновлено провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, від представника надійшла заява до суду про розгляд справи в їхню відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, при цьому представник звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача та представника, позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.05.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №576. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 2022 року подружжя проживає окремо, шлюбні відносини не підтримує, спільне господарство не веде, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач в своїй заяві визнав позов. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України і вважає, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а тому позивачці [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605 грн. 60 коп. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50 відсотків понесених ним судових витрат в розмірі 605 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved