Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23 липня 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача з проханням надати йому в борг грошові кошти для здійснення підприємницької діяльності в розмірі 16950,00 доларів США з терміном повернення до 01 серпня 2014 року. Позивач надав відповідачу вказану грошову суму, а відповідач власноруч написав розписку на підтвердження факту укладення між сторонами договору позики. 20 серпня 2014 року відповідач ще попросив у позивача в борг грошову суму 16500,00 доларів США з терміном повернення до 20 вересня 2014 року. Позивач надав відповідачу вказану грошову суму, а відповідач власноруч написав розписку на підтвердження факту укладення між сторонами договору позики. Загальна сума отриманих відповідачем в борг грошових коштів становить 33450,00 доларів США. Протягом визначених в розписках строків відповідач борг позивачу не повернув, а почав його сплачувати лише у 2017 році, пояснюючи це фінансовими труднощами. Протягом 2017 2023 років відповідач частково погасив заборгованість за договорами позики в розмірі 3450,00 доларів США. Останній платіж був здійснений 26 серпня 2023 року на суму 10000,00 грн. і в подальшому відповідач заборгованість не погашав і до цього часу борг не повернув. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики від 23 липня 2014 року та 20 серпня 2014 року в загальному розмірі 30000,00 доларів США, що еквівалентно 1257876,00 грн. за курсом НБУ, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав і надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду повернутий конверт з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З наданої позивачем копії розписки від 23 липня 2014 року вбачається, що 23 липня 2014 року відповідач [PERSON] отримав у позику від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 16950,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 серпня 2014 року. З копії розписки від 20 серпня 2014 року вбачається, що 20 серпня 2014 року відповідач [PERSON] отримав у позику від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 16500,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 20 вересня 2014 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Отже, судом встановлено, що між сторонами були укладені договори позики грошових коштів, згідно якого відповідач отримав у позивача в позику грошові кошти в загальному розмірі 33450,00 доларів США і на підтвердження зазначеного факту суду надані копії розписок відповідача. Таким чином, позивачем надано суду достатньо доказів, підтверджуючих факт виникнення між ним та відповідачем договірних зобов`язань позики і факт порушення договірних зобов`язань зі сторони відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З розписки відповідача вбачається, що строк повернення позики сторонами був встановлений, однак в порушення досягнутої домовленості відповідач позику не повернув. Факт часткового погашення відповідачем боргу на суму 3450,00 доларів США не оспорювався і є встановленим. У зв`язку з вищевикладеним, суд знаходить, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики в загальному розмірі 30000,00 доларів США є обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України. Також за клопотанням позивачаухвалою суду від 14 січня 2025 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. Позивач до ухвалення судового рішення судовий збір не сплатив. В п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 зазначено, що у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Відповідно заборгованість відповідача за договорами позики у гривнях становить 1257876,00 грн. Розмір судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду з позовом у даному випадку становить 1 % від вказаної суми, тобто 12578,76 грн. Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Отже, з вирахуванням сплаченого позивачем судового збору розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 11367,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved