Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

15 квітня 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник Сторожишина О.О., посилаючись на статті 525-526, 530, 599, 610, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 32649-04/2024 від 25.04.2024 у розмірі 17 580,00 гривень та понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 25.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 32649-04/2024, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 4\~000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 120 днів, базова процентна ставка становить 1,5 % на день. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти, шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказала при оформленні кредиту. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі або не сплачуючи їх взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку і в строки, встановлені цим договором. Відповідно до Реєстру боржників, що є Додатком 1 до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 32649-01/2024 від 25.04.2024 в сумі 17\~580,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 4\~000,00 гривень; заборгованості по процентах в сумі 5\~700,00 гривень; заборгованості за неустойкою в сумі 7\~880,00 гривень, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 628, 1049-1050 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 4-10). Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2025 року, в порядку частини першої статті 31 ЦПК України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Славутицького міського суду Київської області, яка надійшла до канцелярії суду 02 червня 2025 року (а. с. 98). Ухвалою судді від 03 червня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 26 червня 2025 року (а. с. 107-108). Ухвалою суду від 26 червня 2025 року відкладено судовий розгляд справи на 13 серпня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 115-116). Ухвалою суду від 13 серпня 2025 року долучено до матеріалів справи копію Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-26/24 від 29.08.2024, яка надійшла 02 липня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку від позивача, від імені якого діє представник за довіреністю Петренко Н.С.. Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві позивач просив розгляд справи провести без участі представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт повернуто до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якій адресовано судову повістку разом із копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією ухвали про відкладення судового розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суд не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 13 серпня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2024 року [PERSON] на сайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за адресою https://starfin.com.ua створила та заповнила заявку-анкету на отримання фінансового кредиту, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, інформацію про освіту, місце роботи та щомісячний дохід, та яку підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3141 (а. с. 13). 25 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 32649-,4/2024, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами, зокрема, відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3141 (далі кредитний договір № 32649-04/2024) (а. с. 15-22). Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору № 32649-04/2024, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4\~000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. В пункті 1.2. кредитного договору № 32649-04/2024 зазначено, що тип кредиту кредит. Мета отримання кредиту на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 25.04.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 22.08.2024. З підпунктів 1.4.1.-1.4.2. пункту 1.4. кредитного договору № 32649-04/2024 вбачається, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Денна процентна ставка становить 1,5 % та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в пункті 1.2. цього договору. Клієнт має право до 19.05.2024 сплатити перший платіж відповідно до Графіку платежу з урахуванням знижки в розмірі 40%. Як вбачається\~з пункту\~1.6. кредитного договору № 32649-04/2024, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Відповідно до пункту 3.1. кредитного договору № 32649-04/2024 за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в пункті 5.3. цього договору. Згідно з підпунктом 4.4.2. пункту 4.4. кредитного договору № 32649-04/2024 клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Пунктом 5.3. кредитного договору № 32649-04/2024 передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100 % суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку прострочення клієнтом сплати тіла кредиту відповідно до терміну, встановленого в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку, коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту. У випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру половини суми кредиту. У випадку встановлених законодавством України мораторіїв (заборон) на нарахування штрафних санкцій штраф протягом періоду мораторію чи заборони не нараховується та відновлюється після їх скасувань. Як вбачається\~з Графіку\~платежів,\~що є\~Додатком №\~1\~до договору\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 32649-04/2024\~від 25.04.2024,\~дата видачі\~кредиту \~25.04.2024;\~дата платежу\~по кредиту\~ 19.05.2024,\~сума платежу\~за розрахунковий\~період \~1\~500,00\~гривень,\~що включає\~в себе\~проценти за\~користування кредитом\~в сумі\~1\~500,00\~гривень;\~дата платежу\~по кредиту\~ 13.06.2024,\~сума платежу\~за розрахунковий\~період \~1\~500,00\~гривень,\~що включає\~в себе\~проценти за\~користування кредитом\~в сумі\~1\~500,00\~гривень;\~дата платежу\~по кредиту\~ 08.07.2024,\~сума платежу\~за розрахунковий\~період \~1\~500,00\~гривень,\~що включає\~в себе\~проценти за\~користування кредитом\~в сумі\~1\~500,00\~гривень;\~дата платежу\~по кредиту\~ 02.08.2024,\~сума платежу\~за розрахунковий\~період \~1\~500,00\~гривень,\~що включає\~в себе\~проценти за\~користування кредитом\~в сумі\~1\~500,00\~гривень; дата платежу по кредиту 22.08.2024, сума платежу за розрахунковий період 5 200,00 гривень, що включає в себе проценти за користування кредитом в сумі 1 500,00 гривень; погашення суми кредиту в сумі 4\~000,00 гривень (а. с. 23-24). 25 квітня 2024 року відповідач [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3141 паспорт споживчого кредиту (а. с. 25-28). Відповідно до інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250318182841 від 18.03.2025, згідно з укладеним договором на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», було здійснено наступний переказ коштів: 25.04.2024 о 14:15:00 на суму 4\~000,00 гривень, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 380521888, призначення платежу зарахування 4\~000,00 гривень на картку № [NUMBER] (а. с. 44). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514\~ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 29 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-26/24, відповідно до пункту 2.1. якого у відповідності до умов цього договору, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (а. с. 46-61). Згідно з пунктом 2.2. договору факторингу № 01.02-26/24, загальний розмір заборгованостей складає 89\~976\~675,42 гривень, згідно з Реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. Як вбачається з пункті 3.1.3. договору факторингу № 01.02-26/24, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, внаслідок чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Як зазначено у пункті 4.1. договору факторингу № 01.02-26/24, сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 3\~827\~017,94 гривень. Згідно з\~пунктом 4.2.\~ договору факторингу № 01.02-26/24, фактор сплачує клієнту фінансування шляхом перерахування клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена в пункті 4.1. цього договору, на рахунок клієнта, зазначений в Розділі 14 цього договору, до 30.08.2024 (включно) з моменту підписання сторонами цього договору. Відповідно до пункту 12.1. договору факторингу № 01.02-26/24 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє три роки після його укладення, але не менше, ніж до виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 9731 від 30 серпня 2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перерахувало ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 3\~827\~017,94 гривень в якості оплати фінансування згідно договору факторингу № 01.02.-26/24 від 29.08.2024 (а. с. 62). Як вбачається з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02.-26/24 від 29.08.2024, право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 32649-04/2024 від 25.04.2024 на загальну суму 17\~580,00 гривень, з яких: 4\~000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 5\~700,00 гривень сума заборгованості за процентами, 7\~880,00 гривень заборгованість за пенею, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а. с. 64-68, 122-124). Таким чином,\~вказаний договір\~набув чинності,\~за яким\~згідно з\~Реєстром боржників\~до договору\~факторингу №\~01.02.-26/24\~від 29.08.2024,\~ вимоги\~за договором\~про \~надання фінансового\~кредиту,\~укладеним 25\~квітня 2024\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] , перейшли до ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір про надання фінансового кредиту № 32649-04/2024 від 25 квітня 2024 року було укладено в електронній формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного договору про надання фінансового кредиту № 32649-04/2024 від 25 квітня 2024 року, який містить відомості про його підписання відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3141. Зазначені обставини\~свідчать про\~належне укладення\~договору про надання фінансового кредиту № 32649-04/2024 від 25 квітня 2024 року , в тому числі погодження відповідача [PERSON] з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Доказом підтвердження отримання коштів відповідачем [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 32649-04/2024 від 25 квітня 2024 року є інформація ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_250318182841 від 18.03.2025, з якої вбачається, що відповідно до укладеного договору на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», було здійснено наступний переказ коштів: 25.04.2024 о 14:15:00 на суму 4 000,00 гривень, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 380521888, призначення платежу зарахування 4 000,00 гривень на картку № [NUMBER] (а. с. 44). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором № 32649-04/2024 від 25.04.2024, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором № 32649-04/2024 від 25.04.2024 станом на 23.08.2024 становить 17 580,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4 000,00 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 25.04.2024 по 22.08.2024, у розмірі 5 700,00 гривень, заборгованості за неустойкою по кредиту у розмірі 7 880,00 гривень (а. с. 39-43). Таким чином,\~пред`являючи вимоги\~про стягнення\~заборгованості за кредитним договором № 32649-04/2024 від 25.04.2024, позивач просить стягнути заборгованість по тілу кредиту в сумі 4 000 гривень, заборгованість по процентах, що нараховані в межах строку кредитування за період з 25 квітня 2024 по 22 серпня 2024 року у розмірі 5\~700,00 гривень, неустойку в розмірі 7\~880,00 гривень. Суд погоджується з доводами позивача про стягнення із відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 4 000 гривень, заборгованості по процентах, що нараховані за період з 25 квітня 2024 по 22 серпня 2024 року у розмірі 5 700,00 гривень, розмір яких передбачено умовами кредитного договору № 32649-04/2024 від 25.04.2024 і не спростовано відповідачем. Вирішуючи вимоги про стягнення неустойки, суд виходить з такого. Згідно з пунктом 18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахування неустойки заборонено відповідно до пункту 18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025. З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 32649-04/2024 від 25.04.2024 в розмірі 9\~700,00 гривень (яка включає заборгованість за тілом кредиту 4\~000 гривень, проценти за користування кредитом, нараховані за період з 25.04.2024 по 22.08.2024 включно 5\~700,00 гривень). В іншій частині позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 1271 від 08 квітня 2025 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень (а. с. 11). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 103). Згідно з пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 9\~700,00 гривень х 100 % : 17\~580,00 гривень = 55,18 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2 422,40 гривень х 55,18 % :100 % = 1\~336,68 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). За таких обставин необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1\~336,68 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial