Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовна заява мотивована тим, що 03.12.2023 донька позивачів відповідачка по справі [PERSON] після розлучення із чоловіком - батьком дітей [PERSON] привезла до України своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яких фактично покинула на позивачів, та з того часу відповідачі не приймають участі в утриманні та вихованні дітей, не турбуються про них та не цікавляться життям дітей, не підтримують спілкування із дітьми. Діти весь час проживають із позивачами, які виховують та утримують дітей, та через ухилення від виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, позивачі звернулись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дітей, та стягнення з них аліментів на їхнє утримання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С. 06.02.2025 ухвалою суду у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 16.06.2025 суд закрив підготовче судове засідання, та призначив судовий розгляд по суті вказаної цивільної справи. У судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги з підстав та за обставин, викладених у позові, наполягали на його задоволенні. Відповідачі в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином про місце, день та час слухання справи. Від відповідачки [PERSON] через систему Електронний суд надійшла заява про визнання позову, в якій остання просить суд проводити судовий розгляд цивільної справи у її відсутність, із позовом згодна. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання із проханням проводити судовий розгляд у відсутність представника Служби, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] підтримують, направили до суду висновок стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується поданими до суду копіями свідоцтв про народження дітей № [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно, перекладеними на українську мову у Посольстві України в Державі Кувейт, де народились діти. Діти [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані громадянами України та документовані довідками № 536/6-23 від 04.04.2023 та №61617/19-536-114800 від 25.08.2024, копії яких подані до суду. Згідно із Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.09.2024, складеного на підставі заяви [PERSON] , діти проживають за адресою [ADDRESS] разом із бабусею та дідусем, діти мають окремі кімнати, облаштовані відповідно до їх віку та потреб, у дітей з бабусею та дідусем добрі стосунки, бабуся та дідусь у повному обсязі виконують обов?язки, займаються вихованням дітей, дошкільним навчанням та лікуванням, батьки з дітьми не проживають. Бучанською міською радою видано довідку про фактичне місце проживання дітей з позивачами, довідка 15.1-10/627 від 05.09.2024. Відповідно до характеристики з центру розвитку повного дня «Сандік» [PERSON] відвідує центр розвитку у м. Буча, починаючи з 06.06.2024, хлопчик завжди охайний, має достатню кількість одягу, взуття гарного стану. Дитину завжди вчасно приводять та забирають дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] , мати та батько жодного разу не з`являлись, з викладачами спілкуються тільки дідусь та бабуся, та цікавляться інтересами дитини тільки вони, [PERSON] разом з братом відвідують гуртки, ходять на плавання, танці та карате. До суду також подана копія довідки Оздоровчого табору «Лідер» від 10.09.2024 про відвідування дитиною [PERSON] плавального басейну два рази на тиждень. Відповідно до змісту довідки, дитину до басейну відводить дідусь [PERSON] . Відповідно до характеристики з центру розвитку повного дня «Сандік» в м. Буча [PERSON] також відвідує центр розвитку повного дня, починаючи з 27.11.2023 р., відвідує центр з молодшим братом Аміром, договори про надання послуг із ТОВ «Сандік» укладені із [PERSON] , вартість послуг на місяць становить 15 000 грн. на кожну дитину, які сплачує дідусь. До суду також подана копія довідки Оздоровчого табору «Лідер» від 10.09.2024 про відвідування дитиною [PERSON] плавального басейну два рази на тиждень. Відповідно до змісту довідки, дитину до басейну відводить дідусь [PERSON] . Зі змісту Акту приймання-передачі виконаних робіт №1 від 09.09.2024 слідує, що [PERSON] також відвідує заняття з танців, оплату за які здійснює дідусь [PERSON] . Відповідно до довідок КНП «БЦПМСД» БМР, діти задекларовані, за медичною допомогою звертаються вчасно, профілактичні огляди проходять регулярно, нервово-психічний та фізичний розвиток відповідають віку, на прийом до лікарів дітей приводять дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Із [PERSON] укладені декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, відносно дітей [PERSON] , та [PERSON] , за 31.07.2024 рр. Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 20.09.2024, [PERSON] виїхала за межі України 08.11.2023. Органом опіки та піклування Бучанської міської ради надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого ретельно вивчивши питання, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів. У висновку зазначається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Бучанської міської ради мати дітей [PERSON] в телефонному режимі підтвердила своє рішення про небажання приймати участь у вихованні дітей, не заперечувала стосовно позбавлення її батьківських прав, також вона повідомила, що батько дітей перебуває у розшуку за законом країни Кювейт. Висновок органу опіки було затверджено рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради від 27.09.2024 за № 5170. Пунктами 1, 2 ст. 3, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-12 від 27.09.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов?язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 8, п. 1 ст. 12, п. 5 ст. 23 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 150, п. 1 ст. 152, п. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов?язків щодо виховання дитини. Таким чином, проаналізувавши подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить до висновку, що відповідачі по справі умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей, що проявилось у незабезпеченні дітей належними умовами проживання, невиконанні батьківських обов?язків із забезпечення доступу дітей до освітніх послуг, відсутності піклування з боку батьків про духовний та фізичний розвиток дітей, їхнє здоров?я та моральний розвиток, та виходячи з інтересів малолітніх, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітніх дітей. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У відповідності до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, надаючи оцінку поданим до суду доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що наявні у справі матеріали та подані до суду докази свідчать про умисну та винну поведінку відповідачів по невиконанню ними батьківських обов`язків по вихованню дітей, що у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для позбавлення батьківських прав. При цьому, судом враховано, що діти фактично проживають разом із позивачами, які є їхніми бабусею та дідусем, та саме позивачі виконують батьківські обов?язки відносно дітей, турбуючись про їх фізичний та духовний розвиток, матеріально утримують. Відповідно до ч. 2 ст. 166, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов?язку щодо утримання дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин суд доходить висновку про задоволення вимог позивачів та стягнення з відповідачів аліментів у розмірі 1/3 ( третина) частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, на кожну дитину визначеного для дитини відповідного віку. Одночасно слід роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Зі змісту ст. 165 Сімейного кодексу України вбачається, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім?ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров?я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved