Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків та стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] (надалі - «Позивач») є власником 2-х кімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 18 квітня 2014 р. Позивач, [PERSON] , передав [PERSON] (надалі - «Відповідач-2») власну квартиру [ADDRESS] , для проживання в ній за Договором найму (оренди) квартири від 18 квітня 2014 р. (надалі - «Договір найму»), про що склали Акт приймання-передачі квартири, який додається до Договору найму. Квартиру було передано разом з меблями та побутовою технікою, перелік яких вказаний в Акті приймання-передачі квартири (Додаток № 1 до Договору найму), підписаному сторонами Договору найму, Позивачем та Відповідачем-2. Зокрема в Акті приймання-передачі квартири визначено, що Наймодавець здав, а Наймач прийняв двокімнатну ізольовану квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з меблями, побутовою технікою та іншими предметами, за наступним переліком. На наступний день після передачі квартири в користування Відповідачі звернулися до Позивача з проханням забрати з квартири пилосос «Philips», телевізор «LG», 5 штук стільців та одну платтяну шафу. Тому з переліку побутової техніки та меблів, вказаних в Акті приймання-передачі квартири, сторони викреслили вказані предмети. Зазначає, що квартира була передана у володіння та користування в чистому, гарному стані, а відповідачі в момент її приймання не зробили жодних зауважень щодо її стану, якості чи недоліків. Починаючи з 07 травня 2021 року сторони Договору найму усно домовились про збільшення орендної плати за користування квартирою до чотирьох тисяч (4000,00) гривень на місяць. При цьому додаткова угода до Договору найму письмово не укладалась, але Відповідачі фактично сплачували плату за користування квартирою в розмірі чотири тисячі (4000,00) гривень на місяць починаючи з 07 травня 2021 року. За період починаючи з 18 березня 2022 року до 31 березня 2023 року, дати дострокового розірвання Договору найму, Відповідачі сплачували оренду плату за користування квартирою нерегулярно і не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість щодо плати за користування квартирою та заборгованість щодо компенсації вартості комунальних послуг. В кінці грудня 2022 року Відповідач-2 повідомляла Позивача, що Відповідачі звільнять квартиру від власник речей, повернуть Позивачу квартиру, ключі від квартири після її прибирання 28 лютого 2023 року. На початку лютого 2023 року Позивач намагався декілька разів зв`язатися з Відповідачами з метою нагадування про погашення заборгованості з плати за користування квартирою та компенсації вартості комунальних послуг але Відповідачі припинили відповідати на телефонні дзвінки та повідомлення в месенджерах. А 28 лютого 2023 року ніхто з Відповідачів не з`явився. Вони також не направили свого представника для повернення квартири, і на телефонні дзвінки не відповідали. Відповідачі не повернули Позивачу квартиру разом з ключами та майном в ній. Позивач скористався власним ключем, щоб потрапити всередину квартири та виявив, що Відповідачі вивезли майже все своє майно, що внутрішнє оздоблення квартири повністю знищене, а меблі Позивача відсутні. В зв`язку з цим Позивач звернувся з заявою в поліцію про вчинення правопорушення проти нього. В матеріалах № 1491/в від 23.03.2023 р. містяться пояснення Відповідача-2, які о/у ВКП ХРУП N?3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Степан В?юник отримав під час телефонної розмови з Відповідачем-2. Відповідно до цих пояснень Відповідач-2 начебто вирішила зробити повністю ремонт у квартирі за свої кошти, і начебто Позивач знав про це, і дозволив зробити ремонт, але ремонт не було закінчено, оскільки почалися воєнні дії на території України, і Відповідачі одразу виїхали за кордон. Позивач категорично заперечує, що він знав чи давав згоду на те, щоб Відповідачі робили будь-який ремонт в квартирі. Пунктом 6.2 Договору найму передбачено, що наймач не має права виконувати перевлаштування і реконструкцію квартири, міняти стан майна без письмової згоди наймодавця. В матеріалах № 1491/в від 23.03.2023 р. відсутня копія письмової згоди Позивача на виконання ремонту в квартирі Відповідачами. Відповідно до пункту 2.2.9 Договору найму, наймач зобов`язаний звільнити і передати наймодавцю квартиру та майно в ній в належному стані з урахуванням нормального фізичного зносу на наступний день з моменту закінчення строку дії Договору найму або його дострокового розірвання. На підставі викладеного просить суд стягнути солідарно з відповідачів 378666,00 грн в якості відшкодування майнової шкоди, 26110,61 грн заборгованості за Договором найму квартири та судові витрати у загальному розмірі 15698,15 грн. Ухвалою суду\~від 05\~лютого 2024\~року відкрито\~провадження у\~справі,\~розгляд справи\~вирішено проводити\~за правилами\~загального позовного\~провадження,\~призначено підготовче\~засідання у\~справі. У задоволенні\~клопотань позивача [PERSON] про витребування доказів- відмовлено. Ухвалою суду від 02 липня 2024 року у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків та стягнення заборгованості відмовлено. Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги підтримані у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явились, про причини неявки та їх поважність суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником 2-х кімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23192128 від 03.07.2009 р. 18 квітня 2014 р. позивач, [PERSON] , передав [PERSON] власну квартиру [ADDRESS] , для проживання в ній за Договором найму (оренди) квартири від 18 квітня 2014 р. (надалі - «Договір найму»), про що склали Акт приймання-передачі квартири, який додається до Договору найму. Квартиру було передано разом з меблями та побутовою технікою, перелік яких вказаний в Акті приймання-передачі квартири (Додаток № 1 до Договору найму), підписаному сторонами Договору найму, Позивачем та відповідачем [PERSON] . Зокрема в Акті приймання-передачі квартири визначено, що Наймодавець здав, а Наймач прийняв двокімнатну ізольовану квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з меблями, побутовою технікою та іншими предметами, за наступним переліком. На наступний день після передачі квартири в користування Відповідачі звернулися до Позивача з проханням забрати з квартири пилосос «Philips», телевізор «LG», 5 штук стільців та одну платтяну шафу. Тому з переліку побутової техніки та меблів, вказаних в Акті приймання-передачі квартири, сторони викреслили вказані предмети. Пунктом 2.2.3 Договору найму передбачено, що Наймач має право використовувати квартиру для проживання в ній Наймача та членів його сім`ї. З огляду на це, [PERSON] проживала в квартирі разом з членами своєї сім?ї, а саме разом з чоловіком [PERSON] та неповнолітніми дітьми. У зв`язку з виявленням пошкодженням квартири та зникненням меблів, Позивач звернувся до поліції із заявою про крадіжку майна від 07.03.2023 р., яке зареєстроване в журналі єдиного обліку Харківського районного управління поліції №3 Головного управління національної поліції в Харківській області (скорочено ХРУП №3 ГУНП в Харківській області) за № 3934 від 07.03.2023 р. Під час здійснення перевірки заяви ЄО №3934 від 07.03.2023 р. був проведений огляд квартири [ADDRESS] та складений протокол огляду від 07.03.2023 р. За результатами проведення будівельно-технічної експертизи складено Висновок експерта №1 7090 від 05 вересня 2023 року [PERSON] , відповідно до якого вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок механічного впливу в результаті неналежного користування наймачами квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] становить 368 826 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, якою встановлений обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно із частинами першою та другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 626, частини першої статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Згідно з частинами першою та третьою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Договір найму житла укладається у письмовій формі (частина перша статті 811 ЦК України). Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому (частини перша та друга статті 812 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. За змістом частин першої-третьої статті 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, визначена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (частина друга статті 762 ЦК України). Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 162\~ЖК України,\~плата за\~користування жилим\~приміщенням в\~будинку (квартирі),\~що належить\~громадянинові на\~праві приватної\~власності,\~встановлюється угодою\~сторін. Плата\~за комунальні\~послуги береться\~крім квартирної\~плати за\~затвердженими в\~установленому порядку\~тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. За змістом частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до положень\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачами станом утворилася заборгованість у розмірі 26110,61 грн. У спростування зазначених позивачем доводів відповідачами будь-яких доказів не надано. Таким чином, суд доходить висновку, що позовна заява в частині вимог про стягнення заборгованості за договором найму підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною 2 цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Висновку експерта №1 7090 від 05 вересня 2023 року, вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок механічного впливу в результаті неналежного користування наймачами квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] становить 368 826 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів майнової шкоди. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки позовну заяву задоволено в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 15698,15 грн, яка складається з: 4047,77 грн- судовий збір, 9750,38 грн- витрати на проведення будівельно-технічної експертизи, 1900,00 грн- витрати на проведення оцінки рухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved