Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувало, що 04.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» та відповідачем укладено кредитний договір №1988208 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір [PERSON] підтвердив, що він ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За умовами кредитного договору, позичальнику надано кредит у розмірі 2 500 гривень, строком на 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% в день й відповідно 04.06.2021року на картковий рахунок [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 4000 грн. 00 коп. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. \~ \~ \~ \~ Також,\~вказував на\~те,\~що 24.12.2021\~року між\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» та\~товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ»,\~укладено Договір\~факторингу №02-24122001,\~за умовами\~якого ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . При цьому, товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі та надало грошові кошти, однак [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 31.01.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 8200 грн. 00 коп., з яких 2\~500 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5 700 грн. 00 коп., - прострочена заборгованість за процентами, чим порушуються права та інтереси товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» . На підставі вищевикладеного, посилаючись на умови договору, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №1988208 від 04.06.2021 року у розмірі 8\~200 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 500 грн. Ухвалою Чернівецького районного суду міста Чернівців від 28.05.2025 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Крім того, долучив до матеріалів справи посвідчення учасника бойових дій й відповідно підлягає звільненню від сплати судового збору.. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. З матеріалів справи убачається, що 04.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №1988208 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.51-57), за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 2 500 гривень, строком на 30 днів. Так, за змістом\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Зазначений кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] . Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 2.1. договору визначено, що Кредит надається Клієнту у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або на іншу платіжну картку Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. При цьому, \~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього\~Кодексу\~та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктом першим ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. ст.\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи\~\~вбачається, що право вимоги\~\~за вказаним вище договором\~\~було переуступлено\~\~первісним кредитором\~ позивачу відповідно до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 року (а.с.21-24). Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно вимог\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до витягу Реєстру боржників до Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача(а.с.58). З моменту відступлення права вимоги відповідач вказану заборгованість не погасив, що зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом. На підтвердження наявності зазначеного боргу позивачем долучено до матеріалів справи виписку з особового рахунка за кредитним договором №1988208(а.с.59). У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, ураховуючи те, що відповідач є учасником бойових дій, на підставі ст. 5 Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільнений, а правові підстави для покладення на нього судових витрат відсутні. У відповідності до вимог ч. 2-6\~ст. 137 ЦПК України,\~\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~\~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~\~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~\~Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: довіреності від 30.12.2024 року, актом про отримання правової допомоги від 16.06.2025 року, рахунком від 16.06.2025 року, платіжною інструкцією про оплату правової допомоги від 16.06.2025 року, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 10 500 грн., не є співмірними зі складністю справи та ціною позову, а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим відповідне клопотання підлягає частковому задоволенню та на користь позивача підлягають сплаті судові витрати в розмірі 5\~000 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі вище викладеного та

Outcome: approved