Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Приватне акціонерне\~товариство «Страхова\~компанія «АРКС»\~звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 116307,74 гривень, вирішити питання щодо судових витрат. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 19.01.2024 року о 08-50 год., у м. Дніпрі на перехресті вулиці Камчатської та вулиці Орловської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля марки «Mazda» номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2024 року по справі про адміністративне правопорушення № 205/2022/24, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Mazda» номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта № 08858а3д від 06.02.2023 року. Потерпілий звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 02.02.2024 року. Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «Mazda» номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля «Mazda» номерний знак [NUMBER] , суму страхового відшкодування в розмірі 11630,74 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1034861 від 05.02.2024 року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом по справі встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] 19 січня 2024 року о 08.50 год., в м. Дніпрі на вул. Камчатський, керуючи автомобілем «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті з вул. Орловською, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем «Mazda CX-5», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2025 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.. За змістом ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Mazda» номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» Оферта № 08858а3д від 06.02.2023 року. Потерпілий звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 02.02.2024 року. Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «Mazda» номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі акту огляду транспортного засобу по справі №1.003.24.0000761, рахунку - фактури № ЗП-0000049 від 30.01.2024 року; ремонтної калькуляції №1.003.24.0 від 30.01.2024 року, страхового акту № ARX4021443 від 02.02.2024 року, рахунку страхового відшкодування. Під час\~дослідження зазначених\~вище доказів\~судом встановлено,\~що матеріальний\~збиток,\~заподіяний власнику\~пошкодженого автомобіля\~«Mazda»\~номерний знак\~ [NUMBER] \~в результаті\~його пошкодження\~при ДТП складає 116307,74 грн. Позивач сплатив на користь власника пошкодженого автомобіля «Mazda» номерний знак [NUMBER] , суму страхового відшкодування в розмірі 116307,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1034861 від 05.02.2024 року. Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно з п.1 ч.1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 108 ЗУ «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснено у п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/7996/18 від 14.09.2022, у справі № 523/3212/19 від 24.03.2021. Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.01.2024 року, визнано відповідача по справі та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода, виплачена ПрАТ «СК «АРКС», позивач, який виконав своє зобов`язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту, набув право вимоги до відповідача на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved