Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Саксаганської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області в особі Саксаганської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який був виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення П`ятихатськогої районної державної адміністрації від 20.05.1997р. №234-р. У фактичне управління та володіння спадковим майном померлої [PERSON] вступила її донька - [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який був виданий на ім`я [PERSON] . З питанням отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори звернулась її донька [PERSON] , проте остання за життя спадкових прав оформити не встигла, так як [INFO] вона померла. Після смерті останньої, вона, як двоюрідна сестра з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину звернулась до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року їй відмовлено з посиланням на те, що спадкова справа до майна [PERSON] не заводилася, із заявами про прийняття спадщини, у передбачений діючим законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, будь-хто із спадкоємців померлої не звертався та спадщину не прийняв. Крім того, не надані документи, які б підтверджували її належність до кола спадкоємців. У зв`язку з вище викладеним, просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , 1938 року народження, як між матір`ю та донькою; встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] , як між племінницею та тіткою; встановит факт родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] , як між онукою та бабою; встановити факт, що відповідно до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області від 14.11.1987 року, [PERSON] призначила своєю спадкоємицею свою дочку [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] ; визнати за нею право на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я [PERSON] . 02.07.2025 року позивач [PERSON] подала уточнену позовну заяву, згідно якої просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , як між матір`ю та донькою; встановит факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та між [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , як між племінницею та тіткою; встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та між [PERSON] , яка померла [INFO] , як між онукою та бабою; встановити факт, що має юридине значення, а саме факт належності заповіту складеного від імені [PERSON] , посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області від 14 листопада 1987 року, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 106 - [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт належності заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області від 14 листопада 1987 року [PERSON] призначила своєю спадкоємицею свою дочку [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] та яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері; встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який було видано громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства - ксп. ім. Енгельса на підставі рішення П`ятихатської районної державної адміністрації від 20 травня 1997 року № 234 на ім`я [PERSON] ; визнати за нею право на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я [PERSON] /а.с.135-141/. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовні заяві, просив позов задовольнити. Відповідач виконавчий комітет Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду відзив на позов, згідно якого позов не визнають, посилаючись на те, що відповідно до поданого заповіту заповідач вказаний як « [PERSON] », заповіла своє майно дочці « [PERSON] ». Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0197166від 05.06.1997 року видано на [PERSON] . Вважають, що позивач не надала документів, що підтверджують родинні зв`язки та належність до кола спадкоємців померлої [PERSON] , а тому у задоволенні позову просили відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданніпояснила, що позивач [PERSON] є її двоюрідною сестрою. [PERSON] була їх рідною тіткою з боку її батька. [PERSON] була їх бабусею. Прізвище [PERSON] пишеться з двома буквами «н». Свідок [PERSON] в судовому засіданніпояснила, що [PERSON] була її бабусею, у останньої було троє дітей: [PERSON] , який є її батьком, [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] пізніше змінила прізвище на « [PERSON] ». Прізвище Тютюнник пишеться з двома буквами «н». За спадщину вона не цікавилась, однак знає, що [PERSON] доглядала за бабусею [PERSON] та після смерті бабусі спадщина залишалась за [PERSON] . Вислухвши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] , українець та [PERSON] , українка, про що свідчить копія свідоцтва про народження/а.с.14/. 12 квітня 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження/а.с.14/. Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть - [PERSON] померла [INFO] в с.Вільне П`ятихатського району Дніпропетровської області/а.с.68-69/. Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0197166 від 05.06.1997 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса, розміром 7.79 в умовних кадастрових гектарах/а.с.17/. З копії заповіту від 14.11.1988 року, посвідченого виконавчим комітетом Саврівської сільської ради депутатів трудящих П`ятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] заповіла житловий будинок з усіма надвірними установами де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все що належить їй за законом своїй дочці [PERSON] . Заповіт зареєстровано в книзі реєстрації нотаріальних дій за №106 від 14.11.1988 року /а.с.15-16/. 02 серпня 1964 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.08.1964 року /а.с.25/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2015 року - [INFO] померла [PERSON] , місце смерті - м.П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області /а.с.22/. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41929853 від 28.10.2015 року після смерті [PERSON] в П`ятихатській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №378/2015 /а.с.24/. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 31.01.1965 року (а.с.25). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2020 року [INFO] [PERSON] , [INFO] померла, місце смерті - м.П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.26). Після смерті [PERSON] в П`ятихатській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №166/2021, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65099417 від 09.06.2021 року. (а.с.27), з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась позивач [PERSON] .. Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2023 року (справа №190/1613/23, провадження №2-о/190/11/23) встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлою [INFO] , як між двоюрідними сестрами (а.с.28-30). Відповідно до ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 року (справа №190/1613/23, провадження №2-о/190/11/23) виправлено описку в резолютивній частині рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2023 року, зазчивши правильну дату народження заявника [PERSON] - [INFO] (а.с.31-33). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2023 року позивач [PERSON] отримала спадщину після смерті своєї двоюрідної сестри [PERSON] , що складається з житлового будинку, з господарчими будівлями та іншими побудовами, загальною площею 54,3 кв. м., житловою площею 36,8 кв. м. розташованого у [ADDRESS] , зареєстроване в реєстрі за №2-215 (а.с.34). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2023 року позивач [PERSON] отримала спадщину після смерті своєї двоюрідної сестри [PERSON] , що складається з автомобіля марки Шкода ФАБІЯ КЛАССИК, реєстраційний номер [NUMBER] ., зареєстроване в реєстрі за №2-216 (а.с.35). Відповідно до листа Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) останн не мають можливості видати повторно свідоцтво про смерть на [PERSON] , через відсутність належних доказів родинних відносин(а.с.20-21). Згідно листа Державного архіву Дніпропетровської області № П-2226/0/217-21 від 16.06.2021 року неможливо підтвердити факт народження [PERSON] в 1938 році на х.Демурино Саврівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області через відсутність на зберіганні книг реєстрації актів цивільного стану вказаної сільської ради за 1938-1939 роки (а.с.23). Відповідно до постанови державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори від 06.08.2024 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса, власником якої згідно сертифікату на земельну частку (пай) серія ДП №0197166 виданого 05.06.1997 року П`ятихатською районною державною адміністрацією, є [PERSON] , яка померла [INFO] , оскількиспадкова справа до майна [PERSON] не заводилася, із заявами про прийняття спадщини, у передбачений діючим законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, будь-хто із спадкоємців померлої не звертався та спадщину не прийняв. Крім того не надані документи, які б підтверджували її належність до кола спадкоємців (а.с.36-37). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За правилами статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що посвідчують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно із частиною 1 статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно наданих роз`яснень у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як визначено у статтях 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту родинних відносин між фізичними особами, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши та оцінивши згідно правил статті 89 і статті 76 ЦПК України зібрані по справі докази як кожного окремо так і всіх доказів у сукупності, прийшов до такого висновку, що всі встановлені судом обставини по справі, які підтверджені наданими заявником доказами, свідчать про родинні відносини між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , як між матір`ю та донькою; між [PERSON] , [INFO] та між [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , як між племінницею та тіткою; між [PERSON] , [INFO] та між [PERSON] , яка померла [INFO] , як між онукою та бабою. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, і факт родинних відносин, який просить встановить позивач, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щож стосується вимог позивача про встановлення факту належності [PERSON] заповіту, факту того, що [PERSON] призначила своєю спадкоємицею свою дочку [PERSON] , яка померла [INFO] та яка фактично прийняла спадщину після смерті матері; факту належності [PERSON] . Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року та визнання за позивачем права на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я [PERSON] , суд приходить до наступних висновків. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Частиною другою статті 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Якщо позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Також доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Подібні висновки вкладено у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі № 448/754/18. За таких обставин, оцінюючи докази надані у судовому засіданні у їх сукупності, беручи до уваги те, що [INFO] померла [PERSON] , в той час згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0197166 від 05.06.1997 року право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса, розміром 7.79 в умовних кадастрових гектарах належить - [PERSON] , доказів належності саме [PERSON] права на земельну частку (пай) у колективній власності на землю позивачем не надано, тому суд приходить до висновку, про відсутність підстав для встановлення факту належності [PERSON] заповіту, факту того, що [PERSON] призначила своєю спадкоємицею свою дочку [PERSON] , яка померла [INFO] та яка фактично прийняла спадщину після смерті матері; факту належності [PERSON] . Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року та визнання за позивачем права на отримання земельної ділянки в розмірі 7,79 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0197166 від 05.06.1997 року, який видано на ім`я [PERSON] , у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial