Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У квітні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON] має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок не переоформлено, міститься прізвище попереднього власника). Договірні взаємовідносини зі споживачем було узгоджено з урахуванням п. 2 гл. 1, п. 3, 7 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, шляхом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) за фактом споживання природного газу. При цьому, не потребувалося двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідач є відповідальною за виконання вимог законодавства у сфері розподілу природного газу, зокрема, Кодексу ГРМ. Так, 04.12.2013 представниками оператора ГРМ за адресою відповідача було припинено газопостачання та складено акт № 2164 про припинення газопостачання шляхом встановлення пломби з інвентарним номером №56826959. Письмових звернень від відповідача про відновлення газопостачання за адресу позивача не надходило, також не надходило підтверджень усунення технічних порушень та відшкодування витрат на припинення газопостачання. Натомість, 08.03.2024 представниками оператора ГРМ за адресою відповідача було виявлено самовільне відновлення газопостачання, що свідчить про наявність порушення, передбаченого ч.1 гл.2 розд. ХІ Кодексу ГРМ, про що складено акт про порушення № 158 у відповідності до норм гл.5 роз. ХІ Кодексу ГРМ, за участю споживача. Останньою відповідний акт не заперечувався та підписано без зауважень. 18.03.2024 відповідно до вимог гл.5 розд. ХІ Кодексу ГРМ, комісією оператора ГРМ з розгляду актів про порушення було розглянуто акт про порушення № 158 від 18.03.2024 та прийнято рішення про його задоволення, складено акт-розрахунок не облікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 08.09.2023 по 07.03.2024 в розмірі 4 068,47 грн. Станом на момент звернення з позовною заявою до суду, грошові кошти в розмірі 4 068,47 грн., відповідачем на розрахунковий рахунок позивача не сплачені. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 4\~068,47 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2025 дану цивільну справу направлено за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено її розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~міста Дніпра\~від 16.06.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справу за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якою вона є шляхом направлення судових повісток по останньому відомому місцю проживання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Газорозподільні мережі України» є 35.22 розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи, а додатковим, зокрема, 35.23 торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи. Згідно положення про Дніпровську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», затвердженого правлінням ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 17.04.2023 Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є відокремленим структурним підрозділом ТОВ «Газорозподільні мережі України» та здійснює частину делегованих господарських функцій товариства. Метою діяльності філії, зокрема, є технічне забезпечення та виконання робіт по розподілу природного газу за регульованим тарифом. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87900688 від 24.05.2017 [PERSON] є власником частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 04.12.2013 споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , припинено газопостачання, про що складено акт про припинення газопостачання №2164. 08.03.2024 Дніпровською філією «Газорозподільні мережі України», в присутності представника споживача [PERSON] , складено акт про порушення №158 з якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме п. п. 2 п. 1 глави 2 розділу ХІ, тобто несанкціоноване відновлення газоспоживання. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акту 00214 м3. 08.03.2024 за адресою: [ADDRESS] , в присутності власника [PERSON] , припинено газопостачання, про що складено відповідний акт №402-е. 18.03.2024 засіданням комісії з розгляду актів про порушення Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» розглянуто акт про порушення №158 від 08.03.2024, споживач [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , за наслідком чого складено протокол та вирішено акт про порушення задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі Кодексу ГРМ), передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року (далі Договір), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п. 2.1 Договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Згідно з ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09 квітня 2015 року (далі Закон), постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно з п. п. 2 п. 2 ст. 13 Закону споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі п. п. 2 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. Відповідно до п. 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до п. п. 1 п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, у якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість у повному обсязі має бути оплачена споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. З акту-розрахунку №161 від 18.03.2024, вбачається, що за період з 08.09.2023 по 07.03.2024 розрахункова вартість необлікованого об`єму природного газу за адресою: [ADDRESS] , складає 4\~068,47 грн. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, яка допустила порушення, передбачене п. п. 2 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоновано відновила газоспоживання після його припинення, у зв`язку із чим за період за 6 місяців до дня виявлення порушення нею має бути сплачено вартість необлікованого об`єму природного газу. Щодо права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , суд бере до уваги положення ст. 543 ЦК України, відповідно до яких у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач відзиву на позов не надала, тобто своїм правом на захист не скористалася, враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» є обґрунтованими, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 4\~068,47 грн. Відповідно до п. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24). Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: partial