Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» Дармограй А.Т. через систему «Електронний суд» звернулася 16.06.2025 до суду з указаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» заборгованість за договором про надання кредиту від 27.08.2024 № 502424-КС-002 у загальному розмірі 70518,00 грн, а також понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 27.08.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 502424-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 26000,00 грн на банківську картку відповідача [NUMBER] , що вказана останнім відповідачем. До теперішнього часу відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 28.05.2025 утворилася заборгованість у розмірі 70518,00 грн, яка складається з суми прострочених платежів за тілом кредиту 26000,00 грн, суми прострочених платежів за відсотками 28028,00 грн, заборгованості за штрафом 13000,00 грн, суми прострочених платежів за комісією 3490,00 грн. Оскільки відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає заборгованість за договором, не сплачує проценти за користування коштами та комісію, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 30.07.2025 надійшли витребувані судом відомості щодо випуску банківської картки [NUMBER] та виписку про рух коштів по даному рахунку (а.с.50-55). Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, в тексті позову зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Відповідачем надано\~суду виписку\~з її\~банківського особового\~рахунку (а.с.62-65), відзиву не подано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.08.2024 [PERSON] направлено до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту № 502424-КС-002 (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.21-23), прийнято (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 502424-КС-002 (а.с.24). Між ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» та [PERSON] 27.08.2024 укладено договір № 502424-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та комісію. Кредит надається у строк 24 тижні, до 11.02.2025, стандартна процентна ставка фіксована 0,7% в день, знижена процентна ставка 0,62%, комісія становить 5200,00 грн, яка нараховується одноразово при видачі кредиту та не може бути збільшена кредитодавцем в односторонньому порядку. Орієнтовна загальна вартість кредиту 53120,64 грн. У разі не здійснення сплати процентів та/або комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 32% від розміру простроченої заборгованості (а.с.18-20). Указаний договір підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено у розділі 11 договору. До вказаного договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування, які ідентичні викладеним умовам у договорі, та підписані сторонами з використанням електронного підпису (а.с.15-17). Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. (ч. 3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що [PERSON] 27.08.2024 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір про надання кредиту №502424-КС-002, чим погодилася із запропонованими умовами договору. У анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) до договору № 502424-КС-002 міститься докладна інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , зокрема індивідуальний податковий номер, номер паспорту та дату його видачі, адресу проживання, дату та місце народження, адресу реєстрації та фактичного проживання, номер карткового рахунку, електронну адресу, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника (а.с.28). Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виникло зобов`язання щодо надання коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з їх повернення. Із довідки ТОВ «ПрофітГід» слідує, що 27.08.2024здійснено переказ грошових коштів у розмірі 26000,00 грн на номер платіжної картки [NUMBER] , відповідно до умов кредитного договору № 502424-КС-002 (а.с.29). На виконання ухвали суду від 17.06.2025 в частині витребування доказів, від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 01.04.2025 надійшло повідомлення, що банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та виписку про рух коштів по рахунку за період із 27.08.2024 по 27.09.2024, із якого вбачається, що 27.08.2024 на картковий рахунок було перераховано кошти на суму 26000,00 грн (а.с.54-55). Також, із виписки про рух коштів, що надана відповідачем, вбачається, що 27.08.2025 на її картку зараховані кошти у розмірі 26000,00 грн (а.с.62-66). Таким чином, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримала кошти в розмірі 26000,00 грн на картку №[NUMBER] , номер якої вказаний нею у договорі. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, позичальником вносилися платежі на погашення кредиту 10.09.2024 у розмірі 4440,00 грн, із яких 2730,00 грн на погашення відсотків, та 1710,00 грн на погашення комісії (а.с.12-13). Оскільки [PERSON] покладені на неї зобов`язання належним чином не виконала і в установлені договором строки грошові кошти на повернення кредиту та сплату відсотків і комісії не вносила, станом на 28.05.2025 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 26000,00 грн, за відсотками в розмірі 28028,00 грн, за комісією в розмірі 3490,00 грн та за штрафами в розмірі 13000,00 грн. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення заборгованості за штрафом. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанови Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно з яких, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків, таким як період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, такими як договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, оскільки відповідачу [PERSON] у період дії в Україні воєнного стану за договором від 27.08.2024 № 502424-КС-002 нараховано до сплати штраф у розмірі 13000,00 грн, відповідно, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для їх стягнення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, із відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути за договором про надання кредиту від 27.08.2024 № 502424-КС-002 суму прострочених платежів за тілом кредиту 26000,00 грн, суму прострочених платежів за відсотками 28028,00 грн, суму прострочених платежів за комісією 3490,00 грн, що загалом складає 57518,00 грн, відмовивши у задоволенні позову в іншій частині. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» у рахунок часткового відшкодування судового збору 1975,71 грн, пропорційно частині задоволених вимог (81,56%).

Outcome: partial