Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

15 травня 2025 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно нотаріально посвідченому договору дарування від 24 вересня 1975 р. позивач є власником недобудованого житлового будинку, розташованого за адресою, вказаному у договорі: [ADDRESS] . Вказаний будинок добудовано до 5 серпня 1992 р., право власності на будинок не зареєстровано. Позивач намагався зареєструвати будинок у встановленому законом порядку, однак отримав відмову в зв`язку з тим, що відсутній документ, який свідчить про присвоєння будинку адреси. Відмова мотивована тим, що у договорі забудови від 15 листопада 1963 р. адреса зазначена як «проїзд [PERSON] , буд. [ADDRESS] » та виправлена на «проїзд [PERSON] , [ADDRESS] ». Згідно договору дарування від 24 вересня 1975 р. адреса вказана як «проїзд [PERSON] , буд. 7», а в технічному паспорті БТІ від 28 листопада 2019 р. актуальна адреса: [ADDRESS] . 19 лютого 2020 р. позивач звернувся до виконкому Миколаївської міської ради із заявою про присвоєння адреси вказаному будинку, на що отримав відмову з пропозицією звернутися до Слов`янської міської ради за виправленням помилки в рішенні ради від 15 листопада 1963 р. Оскільки житловий будинок побудований до 5 серпня 1992 р., він на підставі постанови Кабінету міністрів України від 12 травня 2023 р. не є самовільним, не потребує документів, що дають право на виконання будівельних робіт, після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, що підтверджується довідкою КП БТІ від 17 грудня 2019 р. Технічні характеристики домоволодіння підтверджуються технічним паспортом, згідно якому будинок має наступні характеристики : житловий будинок літ. А-1 загальною площею 163,4 кв. м, житловою площею 63,1 кв. м, сарай - літ. Б, гаражі літ. В, Д, навіс літ. Г, теплиця - літ. Е. Згідно довідки КП БТІ Слов`янської міської ради від 20 березня 2025 р. право власності на вказаний житловий будинок в КП «БТІ» станом на 1 січня 2013 р. не зареєстровано. Позивач постійно та безперервно володів та користувався належним йому на праві власності житловим будинком. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відсутність у позивача зазначених вище документів, помилки і неточності, допущені у правовстановлюючих документах, унеможливлюють реєстрацію речового права на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав та позбавляє позивача можливості володіти та розпоряджатися житловим будинком. Єдиним належним способом захисту порушеного права власності є звернення до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на зазначений житловий будинок в порядку ст. 392 ЦК України. З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.08.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.08.2025. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. У встановлений судом строк представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до вимог чинного законодавства. Сторони в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, досліджені докази, на підставі яких встановлені ці обставини. Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 15 листопада 1963 року [PERSON] виділено для індивідуального будівництва земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] . Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 26 жовтня 1964 року виконком Слов`янської міської ради надав [PERSON] земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , для будівництва житлового будинку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 17 вересня 1975 року [PERSON] дозволено подарувати сину [PERSON] недобудований будинок готовністю 50% по [ADDRESS] . В подальшому незакінчений будівництвом будинок готовністю 50% в [ADDRESS] , під номером [NUMBER] , Донецької області [PERSON] подарував сину [PERSON] , що підтверджується договором дарування, посвідченого 24 вересня 1975 року державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори. Згідно довідки КП БТІ Слов`янської міської ради від 17 грудня 2019 року вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований до 5 серпня 1992 року. За змістом постанов Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», від 12 травня 2023 року №488 «Деякі питання проведення технічної інвентаризації» житлові будинки, побудовані до 5 серпня 1992 року, не потребують документів, що дають право на виконання будівельних робіт, після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, що підтверджується довідкою про технічні характеристики об`єкту нерухомого майна видану КП «БТІ», технічним паспортом виготовленим КП «БТІ» Технічні характеристики житлового будинку підтверджуються технічним паспортом №964, виготовленим КП «БТІ» 28 листопада 2019 року, має наступні характеристики: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 163,4 кв. м, житловою площею 63,1 кв. м, сарай - літ. Б, гаражі літ. В, Д, навіс літ. Г, теплиця - літ. Е. Згідно довідки КП БТІ Слов`янської міської ради від 20 березня 2025 р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в КП «БТІ» станом на 1 січня 2013 р. не зареєстровано. Розпорядженням начальника Миколаївської міської військової адміністрації від 24 липня 2023 р. тупик [PERSON] перейменовано на тупик Бузковий. Згідно листа Миколаївської міської військової адміністрації адреси об`єктам нерухомого майна [ADDRESS] , [ADDRESS] не присвоювались. Наказом відділу містобудування та архітектури Управління земельних відносин, АПК, містобудування та архітектури виконавчого комітету Миколаївської міської ради Краматорського району, Донецької області від 31 березня 2025 р. [PERSON] відмовлено у присвоєні адреси об`єкту нерухомого майна 12 лютого 2020 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Слов`янської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням від 17 лютого 2020 року розгляд заяви [PERSON] про державну реєстрацію права власності на вказаний будинок зупинено в зв`язку з тим, що реєстратору не подані документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси або відомості про кадастровий номер на земельну ділянку, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. Відповідно до\~ ч.\~1\~ст.\~31\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» для\~проведення державної\~реєстрації прав\~власності на\~індивідуальні (садибні)\~житлові будинки,\~садові,\~дачні будинки,\~господарські (присадибні)\~будівлі і\~споруди,\~прибудови до\~них,\~що були\~закінчені будівництвом\~до 5\~серпня 1992\~року та\~розташовані на\~житлове територіях\~сільських,\~селищних,\~міських рад,\~якими відповідно\~до законодавства\~здійснювалося ведення\~погосподарського обліку,\~і щодо\~зазначених об`єктів\~нерухомості \~раніше \~не \~проводилася \~державна \~реєстрація \~прав \~власності,\~ подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Однак реєстрація права власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі вказаних вище документів неможлива в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують речове право на земельну ділянку, а також рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Відсутність у позивача зазначених вище документів, а також помилки і неточності, допущені у правовстановлюючих документах, унеможливлюють реєстрацію речового права на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав та позбавляє позивача можливості володіти та розпоряджатися житловим будинком. Єдиним належним способом захисту порушеного права власності є звернення до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на зазначений житловий будинок в порядку ст.392 ЦК України. Вирішуючи спір, суд також приймає до уваги наступне законодавство. Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За положеннями статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що документи, які могли б засвідчити право власності позивача на житловий будинок, втрачені, чим порушується право власності позивача, суд вважає за необхідне для поновлення порушеного права визнати за позивачем право власності на вказаний в позову житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. З огляду на викладене та

Outcome: approved