Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість: -за заявою-договором від 03 липня 2019 року №007/6614725-СК у розмірі 11 011,86 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 733,35 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 3 278,51 грн; -за заявою-договором від 19 грудня 2019 року № 019/7473365-СК у розмірі 115 325,21 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 65 040,41 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 50 284,80 грн; -за заявою-договором від 15 травня 2017 року № 002/3501793-СК у розмірі 60 025,15 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 36 966,37 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 23 058,78 грн; -відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 1). 15 травня 2017 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №002/3501793 на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Відповідно до заяви-договору від 15 травня 2017 року №002/3501793 та умов надання та обслуговування Кредитної лінії кредитор надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: -встановлена сума кредитного ліміту 100 000,00 грн; -тип кредиту - кредитна лінія; -строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; -процентна ставка за користування кредитом: з 15 травня 2017 року до 30 листопада 2017 року 48,00%, з 01 грудня 2017 року до 31 січня 2019 року 39,60%, з 01 лютого 2019 року до 30 листопада 2024 року 43,20 %. Позивач вказує, що підписавши заяву-договір від 15 травня 2017 року №002/3501793 позичальник підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції АТ «Таксомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, правил обслуговування корпоративних клієнтів та тарифів банку, просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку; надав свою згоду на те, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку. 2). 03 липня 2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №007/6614725-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до заяви-договору від 03 липня 2019 року №007/6614725-СК та паспорта споживчого кредиту, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: -встановлена сума кредитного ліміту 10 000,00 грн; -тип кредиту - кредитна лінія; -строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; -процентна ставка за користування кредитом 43,20 %. 3). 19 грудня 2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №019/7473365-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до заяви-договору від 19 грудня 2019 року №019/7473365-СК та паспорта споживчого кредиту, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: -встановлена сума кредитного ліміту 100 000,00 грн; -тип кредиту - кредитна лінія; -строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; -процентна ставка за користування кредитом 43,20 %. Позивач вказує, що згідно з умовами вищезазначених заяв-договорів, позичальник: -акцептував Публічну пропозицію АТ "Таскомбанк", яка розміщена на веб-сайті банку, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї заяви-договору); -погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються мені у зв`язку із обраним пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до договору шляхом підписання цієї заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного ним пакету послуг та кредитного продукту. Позивач також зазначає, що підписавши заяву-договір від 19 грудня 2019 року №019/7473365-СК, та заяву-договір від 03 липня 2019 року №007/6614725-СК позичальник підтвердив достовірність відомостей, відображених в заяві-договорі, підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Позивач вказує, що кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначені у кредитних договорах, що підтверджує відповідними виписками, та зазначає, що позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі. В той же час відповідач належним чином не виконує умови кредитних договорі, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 26 листопада 2024 року виникла заборгованість: - за заявою-договором від 03 липня 2019 року №007/6614725-СК у розмірі 11 011,86 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 733,35 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 3 278,51 грн; -за заявою-договором від 19 грудня 2019 року № 019/7473365-СК у розмірі 115 325,21 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 65 040,41 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 50 284,80 грн; -за заявою-договором від 15 травня 2017 року № 002/3501793-СК у розмірі 60 025,15 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 36 966,37 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 23 058,78 грн. 13 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як убачається з матеріалів справи, відповідач обізнаний про наявність відповідного спору на розгляді суду. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 травня 2017 року [PERSON] підписала заяву про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платежів. Щодо стягнення заборгованості за заявою-договором від 15 травня 2017 року № 002/3501793-СК. 15 травня 2017 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №002/3501793 на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Відповідно до змісту заяви-договору, [PERSON] акцептувала публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналася до умов договору. Просила банк відкрити поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та оформити платіжну картку згідно інформації, наведеної у заяві на випуск електронного платіжного засобу. Просила встановити на поточний рахунок позичальника кредитний ліміт в рамках пакету послуг «Кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку, в межах якого вона має право здійснювати операції за рахунок наданого банком кредиту та здійснювати у відповідності до статті 1069 ЦК України кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій заяві-договорі, та на умовах, визначених договором, при цьому зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, згідно умов договору. Також позичальник погодилась, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надається позичальнику у зв`язку з обраним пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до договору шляхом підписання цієї заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного позичальником пакету послуг та кредитного продукту. Остаточне рішення щодо встановлення Кредитного ліміту приймається банком і банк має право відмовити у встановлені кредитного ліміту без пояснення причини або встановити кредитний ліміт пізніше. Інформація про розмір встановленого та/або зміненого кредиту надається банком у вигляді «СМС» повідомлення на мобільний телефон позичальника, вказаний у цій заяві-договору. Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частинами другою, третьою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд погоджується з доводами позивача про те, що 15 травня 2017 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №002/3501793 на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки, за якою [PERSON] просила відкрити їй рахунок поточний рахунок у банку з лімітом кредитування. Обгрунтовуючи позов в цій частині позовних вимог позивач вказує, що відповідно до заяви-договору від 15 травня 2017 року №002/3501793 та умов надання та обслуговування Кредитної лінії кредитор надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 100 000,00 грн; тип кредиту - кредитна лінія; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за користування кредитом: з 15 травня 2017 року до 30 листопада 2017 року 48,00%, з 01 грудня 2017 року до 31 січня 2019 року 39,60%, з 01 лютого 2019 року до 30 листопада 2024 року 43,20 %. Проте з доводами позивача про те, що між сторонами встановлені вищезазначені умови договору, суд погодитись не може з огляду на наступне. На підтвердження погодження між сторонами умов укладеного кредитного договору позивачем надано до суду наступні докази: «Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб 2017 рік», Додаток №1 до Протоколу тарифного комітету від 06 липня 2017 року №37-5 введено в дію з 11 липня 2017 року, Додаток №1 до Протоколу тарифного комітету від 25 січня 2018 року № 4-1 до протоколу КУАП від 02 лютого 2018 року №020218 введено в дію з 02 лютого 2018 року, Додаток №2 до Протоколу тарифного комітету АТ «Таскомбанк» від 21 лютого 2019 року №11-3 введено в дію з 01 березня 2019 року. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Аналізуючи докази надані позивачем на погодження між сторонами умов кредитного договору суд зазначає, що Витяг з публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб 2017 рік не містить підпису позичальника, позивачем не надано доказів, що долучений Витяг діяв на момент укладання заяви-договору від 15 травня 2017 року, та саме в наданій редакції вказані умови були опубліковані на сайті банку, таким чином відсутні підстави вважати, що зазначений Витяг є складовою частиною укладеного між сторонами заяви-договору. Надані позивачем Додаток №1 до Протоколу тарифного комітету від 06 липня 2017 року №37-5 введено в дію з 11 липня 2017 року, Додаток №1 до Протоколу тарифного комітету від 25 січня 2018 року № 4-1 до протоколу КУАП від 02 лютого 2018 року №020218 введено в дію з 02 лютого 2018 року, Додаток №2 до Протоколу тарифного комітету АТ «Таскомбанк» від 21 лютого 2019 року №11-3 введено в дію з 01 березня 2019 року також не доведені позичальнику до відома. У заяві-договорі сторони погодили порядок повідомлення позичальника про внесення змін до умов договору шляхом надання інформації у вигляді «СМС» повідомлення на мобільний телефон позичальника, вказаний у цій заяві-договору, однак доказів повідомлення позичальника у встановленому у договорі порядку про зміну умов кредитування матеріали справи не містять. Отже суд дійшов висновку, що Додаток №1 до Протоколу тарифного комітету від 06 липня 2017 року №37-5 введено в дію з 11 липня 2017 року, Додаток №1 до Протоколу тарифного комітету від 25 січня 2018 року № 4-1 до протоколу КУАП від 02 лютого 2018 року №020218 введено в дію з 02 лютого 2018 року, Додаток №2 до Протоколу тарифного комітету АТ «Таскомбанк» від 21 лютого 2019 року №11-3 введено в дію з 01 березня 2019 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами заяви-договору від 15 травня 2017 року. Схожий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. З огляду на викладене, враховуючи що матеріали справи не містять доказів погодження між сторонами розміру відсотків, суд дійшов висновку що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення відсотків у розмірі 23 058,78 грн за заявою-договором від 15 травня 2017 року № 002/3501793-СК не підлягають задоволенню. В той же час, оскільки розрахунком заборгованості підтверджується використання позичальником встановленого кредитного ліміту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36 966,37 грн за заявою-договором від 15 травня 2017 року № 002/3501793-СК є обгрунтовані, та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за заявою-договором від 03 липня 2019 року №007/6614725-СК та заявою-договором від 19 грудня 2019 року № 019/7473365-СК 03 липня 2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №007/6614725-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до заяви-договору від 03 липня 2019 року №007/6614725-СК та паспорта споживчого кредиту, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: -встановлена сума кредитного ліміту 10 000,00 грн; -тип кредиту - кредитна лінія; -строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; -процентна ставка за користування кредитом 43,20 %. 19 грудня 2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №019/7473365-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до заяви-договору від 19 грудня 2019 року №019/7473365-СК та паспорта споживчого кредиту, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: -встановлена сума кредитного ліміту 100 000,00 грн; -тип кредиту - кредитна лінія; -строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; -процентна ставка за користування кредитом 43,20 %. Згідно із нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним між сторонами кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та штрафним санкціям за користування кредитами. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості, а також сплати неустойки, передбаченої договором, у разі прострочення. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування. Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності, а тому відповідно до цього розрахунку станом на 26 листопада 2024 року виникла заборгованість позичальника за заявою-договором від 03 липня 2019 року №007/6614725-СК у розмірі 11 011,86 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 733,35 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 3 278,51 грн та за заявою-договором від 19 грудня 2019 року № 019/7473365-СК у розмірі 115 325,21 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 65 040,41 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 50 284,80 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2057,56 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial