Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (далі - ТОВ «Фінпром маркет») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що 01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір позики № 75826626, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн, строк позики - 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису x3cYbB0Ipb, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - dmitronikitin787@gmail.com). Позикодавець відповідно до пункту 1 договору позики від 01 липня 2021 року № 75826626 виконав свої зобов`язання, передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 6 000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» (далі - ТОВ «ФК Фінекспрес»), яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи)), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Вказане підтверджується електронною платіжною інструкцією від 01 липня 2021 року № 313762b7-5235-41cb-aa38-df0f38f8df7f, яка, у свою чергу, є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Листом від 10 квітня 2025 року № 10/04/25-63 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомило та підтвердило, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції № 313762b7-5235-41cb-aa38-df0f38f8df7f (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов договору позики № 75826626. Згідно з довідкою від 22 квітня 2025 року № КД-000021870/ТНПП ТОВ «ФК «Фінекспрес» (платіжна установа) підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів від 23 січня 2018 року № 23-01-18/5, укладеного між ТОВ «ФК Фінекспрес» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та завершення наступної платіжної операції, 01 липня 2021 року, сума - 6 000 грн, за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 313762b7-5235-41cb-aa38-df0f38f8df7f. Оскільки ТОВ «ФК Фінекспрес» не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі. Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти, проте позичальник не виконав умови договору позики № 75826626. Враховуючи викладені умови договору позики від 01 липня 2021 року № 75826626 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 300 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 20 028 грн, з яких:6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу,14 028 грн - заборгованість за відсотками. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики у [PERSON] утворилась заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у розмірі 20 028 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 6 000 грн, заборгованості зі сплати відсотків - 14 028 грн. 19 листопада 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і Товаритсво з обмеженою відповідальністю «ФК Управління Активами» (далі - ТОВ «ФК «Управління Активами») уклали договір факторингу № 1911, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики від 01 липня 2021 року № 75826626. 03 квітня 2023 року ТОВ «ФК «Управління Активами» і ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу від 03 квітня 2023 року № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики від 01 липня 2021 року № 75826626. Згідно з реєстром боржників від 03 квітня 2023 року до договору факторингу від 03 квітня 2023 року № № 030423-ФК ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 20 028 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 028 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінпром Маркет» за договором позики від 01 липня 2021 року № 75826626 у розмірі 20 028 грн. На підставі викладеного ТОВ «Фінпром Маркет» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 01 липня 2021 року № 75826626 у розмірі 20 028 грн, судовий збір - 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу - 3 500 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2025 року справу № 539/2667/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України 03 червня 2025 року звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Сенчанської сільської ради, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02 липня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив; витребувано в Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») інформацію щодо належності [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», РНОКПП - [NUMBER] , за період з 01 липня 2021 року до 04 липня 2021 року. Учасники процесу у судове засідання 02 липня 2025 року не з`явилися, розгляд справи відкладено на 05 серпня 2025 року. На виконання ухвали від 10 червня 2025 року в частині витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» 21 липня 2025 року надіслало до суду відповідь та виписку про рух коштів по рахунку. Представник позивача подав до суду заяви, в яких просив розглянути справу без його участі, вказував, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 05 серпня 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 01 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75826626, який підписаний позичальником електронним підписом x3cYbB0Ipb. Підписанням цього договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією щодо ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору позики ознайомився з цим договором та правилами надання грошових коштів у позику. Згідно з пунктом 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У пункті 2 договору позики зазначені параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: сума позики - 6 000 грн; строк позики - 30 днів; процентна ставка - 1,99 % (фіксована); дата надання позики - 01 липня 2021 року; дата повернення - 31 липня 2021 року; знижена процентна ставка/день, % - 1,99 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,7 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 29 653,85 %, орієнтовна загальна вартість позики - 9 582 грн. Відповідно до пункту 15 договору позики сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. У додатку № 1 до договору позики від 01 липня 2021 року № 75826626, який є його невід`ємною частиною, міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до копії платіжної інструкції № 313762b7-5235-41cd-aa38-df0f38f8df7f відправник - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» отримувач - платіжний інструмент № [NUMBER] , сума - 6 000 грн, дата здійснення операції - 01 липня 2021 року. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Управління Активами» 19 листопада 2021 року уклали договір факторингу № 1911, згідно з умовами якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що сформовані у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до реєстру боржників від 19 листопада 2021 року № 3 до договору факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року, ТОВ «ФК «Управління Активами» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики 01 липня 2021 року № 75826626 у розмірі 20 028 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 028 грн - сума заборгованості за відсотками. 03 квітня 2023 року ТОВ «ФК «Управління Активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 030423-ФК, згідно з умовами якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що сформовані у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до реєстру заборгованості від 03 квітня 2023 року, що є додатком № 1 до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року року ТОВ «ФК «Управління Активами» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики 01 липня 2021 року № 75826626 у розмірі 20 028 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 028 грн - сума заборгованості за відсотками. На виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію, що банком на ім`я [PERSON] була емітована платіжна картка № [NUMBER] ; 01 липня 2021 року було зарахування коштів у розмірі 6 000 грн (зарахування переказу на картку) на платіжну картку № [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України). Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору позики, за умовами якого йому передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача. Зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». Використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав позику у вигляді встановленої суми позики на банківський рахунок. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики укладений з дотриманням вимог закону. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України). ТОВ «Фінпром маркет» у визначений законом спосіб набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики від 01 липня 2021 року № 75826626, що підтверджується договорами факторингу та витягами з реєстру заборгованості, що є додатками до відповідних договорів факторингу. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони узгодили умови договору, зокрема, щодо розміру процентів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості про непогашення заборгованості за договором позики від 01 липня 2021 року № 75826626 складає 20 028 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6 000 грн; заборгованість за відсотками - 14 028 грн. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір позики, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «Фінпром маркет» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за договором позики. Водночас не можна погодитись з нарахованими позивачем відсотками на заборгованість за договором позики з огляду на таке. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 також відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу 01 липня 2021 року фактично надано позику у розмірі 6 000 грн, що підтверджується, зокрема, платіжною інструкції № 313762b7-5235-41cd-aa38-df0f38f8df7f, довідкою (повідомленням) АТ КБ «ПриватБанк» від 09 липня 2025 року, випискою з рахунку. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1.99 %. Проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики (пункт 4 договору). Строк позики за цим договором складає 30 днів з 01 липня 2021 року (дата надання позики) до 30 липня 2021 року (пункт 2.3 договору). В матеріалах справи відсутні докази продовження дії договору позики від 01 липня 2021 року № 75826626. Тому заборгованість відповідача за відсотками перед позивачем складає 3 582 грн (6 000 грн ? 1,99 % ? 30 днів). З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 01 липня 2021 року № 75826626 становить 9 582 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 582 грн - сума заборгованості за відсотками. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Фінпром маркет» підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 47,84 %), то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 158,88 грн (2 422,40 грн ? 47,84 %). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, витяг з акта приймання-передачі наданої правничої допомоги, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію, ордер на надання правничої допомоги, довіреність. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 1 674,40 грн (3 500 грн ? 47,84 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial