Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що із 21 червня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . За час їх спільного проживання у сторін народилося двоє неповнолітніх дітей донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, в силу різних поглядів на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини припинені, з початку липня 2025 сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Вказує, що примирення між сторонами неможливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Враховуючи викладене, просить шлюб між сторонами розірвати, витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, визнає позовні вимоги і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2023 року, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від спільного проживання подружжя має спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Сторони разом не проживають та шлюбних відносин не підтримують. Відповідно до ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя між сторонами не склалося в силу різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння, кожен з подружжя живе окремим життям і своїми інтересами. З огляду на викладене, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам одного з подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Згідно із ч. 1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 1300 грн, яка полягала у підготовці адвокатом та складанні процесуальних документів (позовної заяви), є співрозмірним із складністю справи та наданими послугами адвоката, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Надання адвокатом Ковтуном М.В. юридичних послуг підтверджується, зокрема, квитанцією №17/07 від 17.07.2025, де визначено розмір гонорару адвоката в розмірі 1300 грн (а.с.9). Відповідач не обґрунтував не співмірність таких витрат,тому заявлена позивачем сума витрат в розмірі 1300 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Тому згідно ст.133,141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1300 грн. та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь позивача.

Outcome: approved