Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~представник ТОВ «ФК Айконс» адвокат Пархомчук С.В. 21.07.2025 року через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 16.01.2020 р. між ТОВ\~«Кредитна установа\~«Європейська кредитна\~група» та\~ [PERSON] \~було \~укладено кредитний\~договір №\~3385317010/463029\~ про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту\~який відтворений\~шляхом використання\~позичальником одноразового\~ідентифікатора (електронного\~підпису)\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідача.\~Підписуючи договір\~відповідач підтвердив,\~що він\~ознайомився з\~усіма умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно їх\~дотримуватися.\~Згідно умов\~договору:\~сума виданого\~кредиту:\~5000,00\~гривень ,\~дата надання\~кредиту:\~16.01.2020\~року,\~ строк\~кредиту :\~14\~днів,\~валюта кредиту:\~UAH;\~ цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1,90 % в деньВідповідно до Кредитного договору, укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.eurogroshLcom.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з Кредитним договором Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити №4149 - 43xx - xxxx - 5316 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. 20.08.2021 р. між ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3385317010/463029 від 16.01.2020 р. укладеним з [PERSON] 25.08.2021 р. ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3385317010/463029 від 16.01.2020 укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 р. загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 12885,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7885,00 грн. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 3385317010/463029 від 16.01.2020 р., проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за Кредитним договором № 3385317010/463029 від 16.01.2020 року, в сумі 12885,00 грн., витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, просить в позовній заяві розгляд проводити без його участі. Представник позивача подав суду заяву в якій просить стягнути з відповідача 10500,00 грн. витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою по місцю реєстрації, вважається належним чином повідомлений в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в позовній заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247\~ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.01.2020 р. між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3385317010/463029 в електронній формі який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «R37741». Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов договору: сума виданого кредиту: 5000,00 гривень , дата надання кредиту: 16.01.2020 року, строк кредиту : 14 днів, валюта кредиту: UAH; цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день. Згідно з Кредитним договором Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити №4149 - 43xx - xxxx - 5316 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Представником позивача надано суду в підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу інформаційну довідку надану ТОВ «Платежі онлайн» на запит адвоката Пархомчука С.В. від 09.07.2025 р.(а.с.28-29) відповідно до якої 16.01.2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № 4149 - 43xx - xxxx - 5316, що являється доказом видачі кредитних коштів. 20.08.2021 р. між ТОВ «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3385317010/463029 від 16.01.2020 р. укладеним з [PERSON] 25.08.2021 р. ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3385317010/463029 від 16.01.2020 укладеним з [PERSON] до ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором(а.с.9) станом на 28.03.2025 р. загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 12885,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7885,00 грн. Згідно зі\~статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1\~статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1\~статті 634 ЦК України). Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності до абз. 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~\~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію"(далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Така пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону). Згідно з частиною 6\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини 8\~статті 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет магазину) вказує особа, яка створила замовлення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/19. Крім того, Верховний Суд в постанові від 7 жовтня 2020 року в справі № 127/33824/19 зазначив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Сукупний аналіз наведених положень\~закону\~вказує на те, що відповідач в електронній формі уклав та підписав кредитний договір від 16.01.2020 р. За змістом частин 1-4\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі\~статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі\~№ 129/1033/13-ц\~\~вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За загальним правилом, належними та допустимими доказами на підтвердження обставини видачі кредитних коштів позичальнику є первинні бухгалтерські документи про видачу готівки або перерахування коштів. В постановах від 14 березня 2018 року у справі № 654/4006/14-ц (провадження № 61-2247св18), від 30 червня 2020 року в справі № 554/12083/15 (провадження № 61-2049св19) та від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21) суд касаційної інстанції також виходив із того, що виписки із банківських рахунків можуть бути належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику. Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 червня 2021 року в справі № 686/19271/19, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг. Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"\~(далі - Закон), як спеціальний\~закон, визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Відповідно до пункту 16.1.\~статті 16 Закону, до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу. Згідно з пунктом 17.1.\~статті 17 Закону, форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. За приписами частин 19.1, 19.2.\~статті 19 Закону\~порядок і строки зберігання, а також процедура знищення електронних документів, що застосовуються при проведенні переказу, встановлюються Національним банком України. Строки зберігання цих документів мають бути не меншими, ніж строки, встановлені для паперових документів аналогічного призначення. Електронні документи зберігаються на носіях інформації у формі, що дозволяє перевірити цілісність, достовірність та авторство електронних документів на цих носіях. Згідно з частиною 22.1\~статті 22 Закону, ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів. Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" "Первинні документи та регістри бухгалтерського обліку": Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Із змісту кредитного договору видно, що за його умовами кредит надається у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, наданої клієнтом. Таким чином, з наведеного слідує, що позивач, як кредитор та відповідно особа, яка вимагає повернення кредитних коштів, повинен надати докази перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача, зокрема, але не виключно, платіжне доручення про здійснення банківського переказу на відповідний рахунок або виписку по рахунку. Проте, таких доказів представником позивача до позовної заяви не долучено. Так, до позовної заяви позивач додав наступні документи: копію кредитного договору(індивідуальна частина); копію листа ТОВ «Платіжні системи» від 09.07.2025 р.(а.с.28-29) та витяг з інформаційної довідки про платіжні операції(а.с.29 на звороті); виписку з особового рахунку за кредитним договором(а.с.9). Проте, дані докази, в т.ч. і виписка з інформаційної довідки наданої ТОВ «Платіжні операції»(а.с. 29 на звороті) згідно вищенаведених вимог\~закону\~не є первинними бухгалтерськими документами, а відтак не доводять обставин видачі відповідачу кредитних коштів. Крім цього, суд зауважує, що звертаючись до суду з позовом представник позивача просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Тобто,\~\~позивач скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд та не надав до суду належних доказів на підтвердження видачі первісним кредитором відповідачу кредиту у розмірі 5 000 грн., не заявив суду клопотань про витребування доказів, в т.ч. і з банківської установи про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника зазначений в укладеному договорі. Також із змісту наданого суду представником позивача копії договору факторингу №1-20/08/21 від 20.08.2021 р., укладеного між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» право вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п.7.2 договору(п.6.2.3). П.7.2 вказаного договору факторингу передбачено, що фактор здійснює оплату клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п.7.1 цього договору (258014,52 грн. без ПДВ), на вказану у реквізитах до цього договору рахунок, протягом десяти робочих днів з дати підписання сторонами цього Договору. При цьому суду позивачем, як новим кредитором не на надано доказів підтверджуючих перерахування коштів за договором факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», клопотань про витребування суду відповідних доказів суду не направлялось. За вказаних обставин твердження позивача, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанси» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором 3385317010/463029 від 16.01.2020 укладеним з [PERSON] є недоведеним, а відтак є недоведеним факт набуття права вимоги позивачем згідно договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021 укладеного 25.08.2021 р. з ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за кредитним договором 3385317010/463029 від 16.01.2020 р. укладеним з [PERSON] . За вказаних обставин суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити за недоведеністю. Оскільки позов задоволенню не підлягають, а тому в порядку ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору та витрат на правову допомогу задоволенню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed