Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

09 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП «Фруктекспол» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди. Позов мотивує тим, що вона на підставі державного акту на право приватної власності є власником земельної ділянки площею 1,4626 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:0046, що знаходиться в с. Марковичі Локачинського району (наразі - Володимирського району) Волинської області. Зазначає, що їй нещодавно стало відомо про те, що її власна земельна ділянка використовується іншими особами. Позивач з`ясувала, що право оренди на належну їй земельну ділянку має відповідач ПП «Фруктекспол». Вказує, що таке право оренди виникло у відповідача на підставі договору оренди землі від 20 червня 2023 року, строк дії оренди 10 років, державна реєстрації права оренди здійснена 22.06.2023 року державним реєстратором Локачинської селищної ради Одіон О.О.. Стверджує, що договір оренди земельної ділянки від 20.06.2023 року з відповідачем вона не укладала і не підписувала, істотних умов оренди не погоджувала, інших осіб на підписання договору не уповноважувала, договір оренди не є укладеним, тому державна реєстрація права оренди на підставі вищевказаного договору порушує її право на користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою. Зазначає, що у зв`язку з цим вона змушена звертатися до суду за захистом свого права власності на земельну ділянку. Просить суд зобов`язати відповідача \~усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 1,4626 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:0046, що знаходиться на території Марковичівської сільської ради Локачинського району (наразі Володимирського району) Волинської області шляхом її повернення [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права оренди даної земельної ділянки, яка була проведена 22 червня 2023 року державним реєстратором Одіон\~О.О., Локачинська селищна рада, номер запису: 50843866, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68271407 від 02.07.2023 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. 22 жовтня 2024 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.11.2024 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів та витребувано у ПП\~«Фруктекспол» та у Володимирської\~державної районної\~адміністрації Волинської\~області оригінал договору оренди землі, укладеного 20\~червня 2023 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Фруктекспол» щодо земельної ділянки площею 1,4626 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:0046, що знаходиться на території с. Марковичі Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та призначено в даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис на договорі оренди землі, який укладений 20.06.2023 року між [PERSON] та ПП "Фруктекспол" (в графі "Орендодавець") [PERSON] , [INFO] чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі було зупинено. 12 червня 2025 року, після отримання висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. Ухвалою суду від 27 червня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 30.07.2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про призначення у даній цивільній справі повторної судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення у даній цивільній справі повторної судової почеркознавчої експертизи було відмовлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, а також на висновок судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 року № 1339, яким встановлено, що позивач [PERSON] не підписувала спірного договору оренди належної їй земельної ділянки. Таким чином, доказами у справі підтверджено відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення договору оренди земельної ділянки, тому вказаний договір є неукладеним, земельну ділянку слід повернути позивачу, і скасувати державну реєстрацію права оренди, здійснену відповідно до даного договору. Представник відповідача ПП "Фруктекспол" Шевчук В.В. в судовому засіданні заперечив проти позову. Зазначив, що спірний договір оренди укладений між сторонами відповідно до норм законодавства, підписувався позивачем і більше того виконувався сторонами, оскільки відповідач нараховував і виплачував орендну плату, а позивач її отримувала. З висновком судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 року № 1339 не згідний, вважає, що експертом проведено експертизу з численними порушеннями, саме тому клопотав перед судом про призначення повторної судової почеркознавчої екпертизи. 14 серпня 2025 року в судовому засіданні було заслухано пояснення експерта Волинського відділення ЛНДІСЕ Гуменюк С.Ф. по висновку за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 року № 1339. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 293890, виданого 28 вересня 2012 року Локачинською РДА, земельна ділянка площею 1,4626 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства та разташована за адресою: Волинська область, Локачинський район, Марковичівська сільська рада, кадастровий номер 0722484200:03:000:0046, належить [PERSON] (а.с.\~5). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 394243389 від 10.09.2024 року, встановлено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер 0722484200:03:000:0046, площею 1,4626 га є [PERSON] , а також, що у Державному реєстрі речових прав наявний запис про державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки № 50843866, внесений 22.06.2023 року державним реєстратором Локачинської селищної ради Волинської області Одіон Ольгою Олександрівною, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68271407 від 02.07.2023 року, для прийняття якого було подано договір оренди землі від 20.06.2023 року, серія та номер: б/н, строк 10 років, дата закінчення дії: 20.06.2033, орендар - ПП «Фруктекспол», орендодавець - [PERSON] (а.с. 6). З відповіді Володимирської РДА від 22.11.2024 року №2524/37/2-24, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що Володимирська районна державна адміністрація не є ні орендарем, ні орендодавцем земельної ділянки площею 1,4626 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722484200:03:000:0046, примірник договору в райдержадміністрації не зберігається (а.с. 32). З копії\~договору оренди\~земельної ділянки\~№ б/н\~від 20.06.2023\~року вбачається,\~що 20\~червня 2023\~року між\~ [PERSON] та ПП «Фруктекспол»укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0722484200:03:000:0046, площею 1,4626 га, строком на 10 років. Вказана копія відповідає оригіналу вищевказаного договору, що був наданий представником відповідача на виконання ухвали про витребування доказів та направлений для проведення судової почеркознавчої експертизи (а.с. 38-42). Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 року № 1339: \~- підпис від імені [PERSON] на договорі оренди землі, який укладений 20.06.2023 року між [PERSON] та ПП «Фруктекспол» (в графі «Орендодавець») виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.77-82).\~ \~ За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. У відповідності до вимог частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії ), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних ), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як висновок, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. За даних обставин (не підписання договору оренди землі однією із сторін) такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Належним способом захисту є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що оскільки спірний договір оренди земельної ділянки позивачем [PERSON] не підписувався, що підтверджено висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 року № 1339, то даний договір оренди земельної ділянки не є укладеним, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення власнику [PERSON] , підлягають до задоволення. Щодо доводів представника відповідача, що почеркознавча експертиза проведена з численними порушеннями, а тому висновок експерта від 22.05.2025 року №\~1339 не доводить непідписання позивачем спірного договору оренди землі, то вони є необгрунтованими, враховуючи наступне. Експерт [PERSON] у судовому засіданні 14.08.2025 року підтримала та обґрунтовано роз`яснила свій висновок, надавши відповіді на запитання суду та представників сторін. Зазначила, що для проведення експертизи їй було надано достатньо вільних, умовно вільних та експериментальних зразків підпису [PERSON] , щоб зробити висновок про те, що підпис від імені [PERSON] на спірному договорі оренди землі від 20.06.2023 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Тому, про надання додаткових зразків вона перед судом не клопотала. Також додала, що в разі наявності ознак навмисної зміни почерку, про них обов`язково зазначається у висновку, при підготовці висновку нею не виявлено ознак навмисної зміни почерку позивачем, і у висновку про такі не вказано. Отже, судова експертиза у цій справі проведена атестованим судовим експертом, яка має відповідну освіту, необхідну для проведення такої експертизи, при цьому висновок експертизи відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зроблених висновків. Ухвалою суду від 14.08.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у даній справі повторної судової почеркознавчої експертизи. На підтвердження доводів представника відповідача про те, що спірний договір оренди землі виконувався сторонами і позивач отримувала орендну плату від ПП «Фруктекспол», будь яких доказів, всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України, суду не подано. Щодо вимог про скасування державної реєстрації права оренди на підставі спірного договору оренди землі суд зазначає таке. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 17 цього Закону з моменту державної реєстрації права оренди об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) дійшов висновку, що реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вказану земельну ділянку, коли договір оренди орендодавець фактично не підписувала (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону. У даній справі реєстрація права оренди земельної ділянки, підставою виникнення якої став неукладений між сторонами договір оренди, порушує права та законні інтереси позивача [PERSON] на розпорядження власністю - земельною ділянкою з кадастровим номером 0722484200:03:000:0046 площею 1,4626\~га, що знаходиться на території Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області (колишня Марковичівська сільська рада Локачинського району). Отже, реєстрація права оренди ПП «Фруктекспол»на вищевказану земельну ділянку не відповідає вимогам закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем обрано правильний спосіб захисту, без скасування державної реєстрації права оренди неможливо усунути перешкоди власнику у здійсненні права власності на належну йому земельну ділянку, а тому порушене право власності підлягає захисту шляхом скасування державної реєстрації права оренди землі. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 133, 139, 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи від 22 травня 2025 року № 1339 в розмірі 14 842, 80\~грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved