Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

У травні 2025 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що між відповідачем та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 23 травня 2024 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7919157. Договір підписано електронним підписом позичальника. Договором були визначені наступні умови кредитування: кредит у розмірі 29000,00 грн, строк кредитування 360 днів, відсоткова ставка 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Також умовами договору були передбачені штрафні санкції, які, як зазначає представник позивача, правомірно нараховані первісним кредитором, оскільки Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, а п. 6.1. Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону щодо списання штрафів виключено. 24 грудня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 7919157 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» Посилаючись на вищезазначені обставини представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконав. Також представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Ухвалою судді від 28 травня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 16 липня 2025 року, яке було відкладене на 12 серпня 2025 року У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. 08 липня 2025 року до суду надійшло клопотання, у якому представник позивача просив справу слухати без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 89). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду повернулися повістки з поштовими відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 84, 94). Згідно з положеннями ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, з огляду на положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом установлено, що 23 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 7919157 про надання споживчого кредиту (далі Договір) (а.с. 12-20). Договір підписано відповідачем електронним підписом C9136. Умовами Договору було передбачено: сума кредиту 29000,00 грн, строк кредитування 360 днів, процентна ставка 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Пунктом 2.1. Договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дата надання кредиту: 23 травня 2024 року або 24 травня 2024 року (п. 2.2. Договору). Згідно з п. 6.4. Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 870,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 290,00 грн, починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п. 1.4. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2. Договору). Цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони Товариства електронним підписом, споживачу в Особистий кабінет/мобільний застосунок «CreditPlus» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору (п. 9.6. договору). Усі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору (п. 9.11. Договору). Також, відповідачем було підписано електронним підписом С9136 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та електронним підписом QT1014 Паспорт споживчого кредиту (звор. а.с. 20-21). Крім того, стороною позивача було додано до позову Правила надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с. 30-41), які не містять підпису [PERSON] . Згідно листа, виданого 26 грудня 2024 року, ТОВ «ПЕЙТЕК» успішно перерахувало від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 23 травня 2024 року о 20 год. 40 хв. 29000,00 грн. у призначенні платежу зазначено: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 23-24). Листом від 28 травня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та його фінансовим номером телефону є [NUMBER] (а.с. 86). До вказаного листа було додано виписку по рахунку [PERSON] , згідно з яким 23 травня 2024 року йому були зараховані кошти в сумі 29000,00 грн (звор. а.с. 86) Згідно розрахунку заборгованості у [PERSON] за кредитним договором № 7919157, складеного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», у відповідача виникла заборгованість за: тілом кредиту 29000,00 грн, процентами 52200,00 грн, та штрафом 14500,00 грн (а.с. 25-29). 24 грудня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 24.12/24-Ф (а.с. 48-56). Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу №№ 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 57). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24.12/24-Ф від 24 грудня 2024 року, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало право вимоги ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] за кредитним договором № 7919157. Сума заборгованості становить 95700,00 грн, яка складається із заборгованості за: основною сумою боргу 29000,00 грн, заборгованості за відсотками 52200,00 грн, та штрафами 14500,00 грн (а.с. 59). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України,\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.\~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа.\~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.\~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису) договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Так, підписання договору відповідачем підтверджується змістом договору, який містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача, номер паспорта та дату його видачі, РНОКПП та адресу місця проживання. Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачем суду не надано, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надано. Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачем. Також сторонами була узгоджена істотна умова договору, а саме: процентна ставка. Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України\~«Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України\~«Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Кредитний договір було укладено 23 травня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Суд зазначає, що нарахування процентів здійснювалося первісним кредитором у період з 23 травня 2024 року по 20 вересня 2024 року. З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість вимоги позивача та стягнення з відповідачки заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку диференційованого розміру денної процентної ставки: 29000,00 грн х 1,50% х 89 днів (за період з 23 травня 2024 року по 19 серпня 2024 року) = 38715,00 грн; 29000,00 грн х 1,00% х 32 дні (за період з 20 серпня 2024 року по 20 вересня 2024 року) = 9280,00 грн. Отже вимога позовної заяви в частині стягнення процентів підлягає частковому задоволенню на суму 47995,00 грн (9280,00 грн + 38715,00 грн). Щодо нарахування штрафних санкцій суд зазначає наступне. Статтею 549\~ЦК України\~визначено,\~що неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Представник позивача зазначає, що у зв`язку з виключенням п. 6.1. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», який є спеціальним законом, щодо списання неустойки, штрафи нараховані правомірно та підлягають стягненню з [PERSON] . У той же час суд зазначає, що пунктом 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~передбачено,\~що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача, оскільки положення вищевказаної норми закону поширюються і на правовідносини, які виникають на підставі договору про споживчий кредит. Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 вказав, що з аналізу положень пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, слід\~\~дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан та до дати розгляду даної справи його не скасовано. Ураховуючи, що нарахування неустойки здійснювалося у період дії воєнного стану в Україні, суд не вбачає законних підстав для її стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Таким чином позовні вимоги необхідно частково задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 76995,00 грн, яка складається із заборгованості за: основною сумою боргу 29000,00 грн, та заборгованості за відсотками 47995,00 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 2512 від 20 травня 2025 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 73). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 80,46% від ціни позову, з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 1949,06 грн. Щодо судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, які понесла сторона позивача слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було долучено копії: договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року (а.с. 60-61); довіреності від 26 лютого 2024 року (а.с. 62); акту приймання-передачі наданих послуг № 45 від 04 лютого 2025 року до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року та витяг з нього (а.с. 64, 65); платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1990 від 06 лютого 2025 року (а.с. 66). Відповідно до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (клієнт) та фізичною-особою підприємцем [PERSON] (далі Договір 1), виконавець зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування, а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. Вартість послуг виконавця становить 10000,00 грн складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника (п. 3.1. Договору 1). Замовник оплачує виконавцю послугу шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного акта наданих послуг, якщо сторонами в акті не визначено інакше (п. 3.4. Договору). Згідно з п. 4.1. Договору 1 замовник вважається таким, що отримав послуги, а виконавець таким, що надав послуги після підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Акт складається виконавцем у двох екземплярах та надається на підписання замовнику не пізніше п`яти робочих днів, після завершення надання послуг. Актом приймання-передачі наданих послуг № 45 до договору № 02/08/02024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року передбачено, що стороні позивача ФОП [PERSON] були надані послуги з підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» згідно реєстру № 1 від 02 квітня 2025 року та визначено вартість за надання вказаних послуг 100000,00 грн (а.с. 64). Відповідно до витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 45 до договору № 02/08/02024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року стороні позивача була надана наступна юридична послуга: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 7919157 про надання споживчого кредиту від 23 травня 2024 року та клопотання про витребування доказів 10000,00 грн (а.с. 65). 06 лютого 2025 року позивач перерахував [PERSON] кошти в сумі 100000,00 грн згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року по акту № 45 від 04 лютого 2025 року (а.с. 66). Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що адвокатом були надані позивачу юридичні послуги на суму 10000,00 грн. Згідно з\~положеннями ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що позовні\~вимоги суд\~задовольняє частково,\~а саме\~на 80,46%\~від ціни\~позову,\~з відповідача\~у відповідності\~до ст.\~141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~судові витрати\~у виді\~на професійну\~правничу допомогу в розмірі 8046,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial