Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

12.05.2025 року [PERSON] в особі представника - адвоката Кузьміної А.О. звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: [PERSON] , [INFO] , Мелітопольська міська рада. Просить суд, встановити факт, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу. В обґрунтування заяви зазначено, що 17.02.1990 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Костянтинівській раді Мелітопольського району, про що був складений актовий запис № 6. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/2229/18 від 09.07.2018 року шлюб було розірвано. Разом з тим, фактично [PERSON] та [PERSON] не припиняли шлюбні відносини, з моменту розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю, разом виховували онука, мали спільне сімейне господарство та сімейний бюджет, відпочивали разом, відвідували друзів та зустрічали свята разом і в колі друзів, мали спільні плани на майбутнє та втілювали їх. Увесь час несли спільні витрати на організацію спільного родинного існування та інші спільні сімейні витрати. З 24.02.2022 року [PERSON] боронив Україну, вступивши до ЗСУ. Під час проходження служби, [PERSON] систематично підтримував сім`ю фінансово, про що свідчать грошові перекази на картку [PERSON] . Наведене свідчить про досить тривалі стосунки між [PERSON] та заявницею та усталені відносини, які притаманні подружжю. Під час спільного проживання, шлюб повторно між ними не укладався та в шлюбних відносинах з іншими особами ніхто з них не перебував. Враховуючи, що с. Костянтинівка, Мелітопольського району, Запорізької області, зараз перебуває в окупації, а [PERSON] до останнього дня свого життя гідно боронив Україну, [PERSON] , як його цивільна дружина, неодноразово піддавалась тиску з боку окупаційної влади, в її житловому приміщенні де вони проживали разом із [PERSON] два рази проводили обшуки, вилучали всі засоби зв`язку та електронні носії інформації. [INFO] проходячи службу у ЗСУ, помер [PERSON] , [INFO] . Померлий [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , сумісно із [PERSON] , [INFO] з 1990 року - по момент своєї смерті. Даний факт підтверджує спільна реєстрація, фото та показання сусідів. Після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що шлюб між ними повторно укладено не було, відсутнє документальне підтвердження шлюбу. Для [PERSON] встановлення факту постійного проживання однією сім`єю має юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати її права, передбачені діючим законодавством України. Метою встановлення факту проживання однією сім`єю для [PERSON] є отримання одноразової грошової допомоги, яку крім неї отримати більше ніхто не зможе. [PERSON] не мав більше близьких родичів окрім сина, [PERSON] , який на даний момент не має змоги виїхати з окупованої території, та цивільної дружини. Батьків, сестер, інших дітей та будь-яких інших спадкоємців в [PERSON] немає. Заявниця є членом сім`ї загиблого військовослужбовця в розумінні Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 року № 714). Тобто, заявниці надано право на отримання частини одноразової грошової допомоги після загибелі свого цивільного чоловіка, але для цього факт їхнього проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно встановити рішенням суду. 12.05.2025 року ухвалою судді заяву [PERSON] залишено без руху. 20.05.2025 року на виконання вимог ухвали суду представником заявниці - адвокатом Кузьміною А.О. усунуто недоліки. Ухвалою суду від 21.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, представник заявниці надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримують та просять задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] , представник заінтересованої особи - Мелітопольська міська рада, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за їх відсутності не надали, правом на подання відзиву на заяву не скористалися. Представник заінтересованої особи - [INFO] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наявних документальних доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Заява підтверджується письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: -свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.02.1990 року, серія [NUMBER] , де зазначено, що 17.02.1990 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище змінено на « [PERSON] » (а.с. 11); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно з яким 09.02.1991 року народився [PERSON] , про що Костянтинівською радою Мелітопольського району було складено відповідний актовий запис № 28 від 03.03.1991 року. В свідоцтві батьком дитини вказаний - [PERSON] (а.с. 10); -рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2018 року шлюб розірвано; -свідоцтвом про смерть [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 12); -спільними фото, зробленими у різні періоди часу, скрін-шотами листування між заявницею та загиблим. Вказаними фото та скріншотами підтверджується факт спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання [PERSON] разом з [PERSON] . Також, матеріали справи містять фото, зроблені безпосередньо під час несення військової служби, які направлялися [PERSON] заявниці (а.с. 17-21); -довідкою про рух коштів по картці заявниці, згідно з якою останній перераховував заявниці гроші: 15.10.2024 - 5 000, 00 грн., 12.08.2024 - 5 000,00 грн., 11.09.2024 - 5 000,00 грн., 23.07.2024 - 5 000,00 грн., 14.10.2023 - 10 000,00 грн., 22.11.2022 - 50 000,00 грн., 12.07.2024 - 5 000,00 грн., 19.05.2024 - 5 000,00 грн., 22.07.2022 - 29 999,00 грн., 10.12.2023 - 10 000,00 грн., 21.01.2024 - 10 000,00 грн., 18.03.2023 - 10 000,00 грн., 20.01.2023 - 30 000,00 грн., 06.09.2022 - 50 000,00 грн.; -сповіщенням сім`ї № 3988 від 26.10.2024 року, яким було повідомлено про те, що старший сержант [PERSON] під час виконання бойового завдання [INFO] загинув, отримавши поранення несумісне з життям. Це сповіщення є підставою для подання документів на призначення пенсії, матеріальної допомоги і надання пільг в установленому законодавством порядку. Сповіщення надіслано на ім`я [PERSON] (а.с. 26). Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. До суду подано письмові покази свідків: [PERSON] , [PERSON] . Так, свідок [PERSON] зазначила, що проживає поряд із [PERSON] та [PERSON] . Підтверджує, що вони мешкали разом як подружжя, вели спільне господарство, працювали разом, вирішували усі побутові проблеми разом. Сина виховували разом. Вважає їх однією сім`єю (а.с. 13). Свідок [PERSON] у письмових показах зазначила, що мешкає поряд із сім`єю [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] жили як чоловік і дружина, вели спільне господарство, разом мандрували, виховували сина, мали спільний побут (а.с. 15). Таким чином, судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували з 09.07.2018 року. Також, відсутні докази перебування сторін у інших зареєстрованих шлюбних відносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно зі ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 у постанові від 18.01.2024 року зробила такі висновки: «94. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий. 102. У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. 103. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 104. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. 105. Водночас у частині шостій ст. 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 107. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. 108. Отже, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. 117. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі N 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.». Відповідно до частини другої та четвертої ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши покази свідків, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, адже: - факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі: свідоцтвом про народження спільної дитини [PERSON] , [INFO] ; показами свідків; фактом наявності у володінні заявниці всіх особистих документів [PERSON] , а також відсутністю у період спільного проживання інших зареєстрованих шлюбних відносин; спільними фото, зробленими у різні періоди часу, скрін-шотами листування між заявницею та загиблим; довідкою про рух коштів по картці заявниці. - встановлення факту, про який просить заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, що вбачається з Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 року № 714), а саме: право заявниці на отримання частини одноразової грошової допомоги після загибелі свого чоловіка. - заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, загинув, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення; в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з загиблим [PERSON] з 09.07.2018 року по дату його загибелі, їхнім взаємним стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 12 Порядку № 975, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 п. 4 цього Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. При цьому, суд звертає увагу, що в якості зацікавленої особи у справі залучено сина загиблого [PERSON] , [INFO] , який будучі особою, якій надано право на отримання одноразової грошової допомоги, протягом усього розгляду справ не висловив заперечень з приводу заяви [PERSON] . Необхідність встановлення факту спільного проживання для можливого подання заявницею заяви на отримання одноразової грошової допомоги після загибелі [PERSON] чи для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved