Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов [PERSON] до Інституту газу Національної академії наук України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, залишено без задоволення. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Під час ухвалення вищезазначеного рішення суду, судом не було вирішено питання про судові витрати. Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника у розмірі 54 218, 40 грн. та 10 000, 00 грн. моральної шкоди, а всього 64 218, 40 грн. При зверненні до суду з вищезазначеним позовом, [PERSON] не було сплачено судовий збір. За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за його правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, який роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2. Закону України ?Про оплату праці?, відповідно до середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботу працівника, що не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності працівника за порушення трудових прав працівника, відповідно до строку пред?явлення до суду позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання постанови про поновлення на роботу обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник побачивсь або повинні були бути про порушення свого права. Вказаний правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18) та у постанові Верховного Суду на складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №522/13736/15 (провадження № 61-25545сво18). Згідно ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ст. 2 Закону України " Про судовий збір ", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України " Про судовий збір " ). З 01 січня 2025 року, згідно із Законом України " Про Державний бюджет України на 2025 рік " прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028, 00 грн. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір ", за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При зверненні до суду з вищезазначеним позовом, [PERSON] не було сплачено судовий збір, передбачений Закону України " Про судовий збір ". А тому, оскільки, позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення, відповідно до ст.141 ЦПК України, з позивачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 969, 96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved