Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

[PERSON] через уповноваженого представника - адвоката Дубового Ігоря Анатолійовича звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу між ним та померлою [PERSON] з 10 вересня 2016 року по день її смерті - [INFO] . Зазначає, що з вересня 2016 року проживали разом як чоловік і жінка, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку - робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, свята проводили в колі рідних та друзів, разом придбали автомобіль [PERSON] та причіп ЛЕВ, взяли в оренду земельну ділянку, біля домоволодіння, в якому проживали як подружжя, вирощували сільськогосподарську худобу (биків), шлюб офіційно не реєстрували, оскільки в цьому не вбачали потреби. Померла спілкувалася з батьками та родичами цивільного чоловіка. [INFO] в той час як заявник стояв на захисті Вітчизни в лавах ЗСУ, [PERSON] померла в лікарні від запалення легень та хвороби горла. [PERSON] займався її похованням, оплачував витрати та поминальний обід, самостійно отримав свідоцтво про смерть та допомогу на поховання. Заявник зазначив, що всі викладені обставини можуть підтвердити свідки - родичі, друзі, сусіди, окрім того наявні відеозаписи та фото, які свідчать про подружні стосунки та спільне проживання заявника та [PERSON] . Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з витребуванням документів та доказів, представником заявника після залучення до участі у справі заінтересованої особи [PERSON] подано заяву в новій редакції без зміни вимог. Під час розгляду справи представник позивача - адвокат Дубовий І.А. підтримав заяву, підтвердив обставини, наведені у ній, відповідав на питання суду. Від Боровиківського старостинського округу Шевченківської сільської ради Черкаської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Заінтересована особа [PERSON] повідомлений про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не подавав. Від представника заявника - адвоката Дубового І.А. надійшло клопотання про завершення розгляду справи за його відсутності, просив врахувати раніше надані ним в судовому засіданні пояснення. Відтак, суд ухвалює рішення за відсутності учасників процесу, за наявності поданих ними заяв про розгляд справи за їхньої відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника та свідків повно та всебічно оцінивши усі обставини у справ, суд дійшов таких висновків. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлюється, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 51 року померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.14). Заявник - [PERSON] , [INFO] , є учасником бойових дій, про що надано суду посвідчення [NUMBER] , видане Управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до довідки Боровиківського старостинського округу від 05.11.2024 №184 [PERSON] була цивільною дружиною [PERSON] з вересня 2016 та на момент смерті проживала разом з чоловіком без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . У справі наявні документальні докази того, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2016 року проживали разом як чоловік і жінка, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку - робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, свята проводили в колі рідних та друзів, разом придбали автомобіль [PERSON] та причіп ЛЕВ, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16), взяли в оренду земельну ділянку, біля домоволодіння, в якому проживали як подружжя, вирощували сільськогосподарську худобу (биків). Шлюб офіційно не реєстрували, оскільки в цьому не вбачали потреби. Померла спілкувалася з батьками та родичами цивільного чоловіка. Після раптової смерті [PERSON] , на момент якої [PERSON] здійснював захист Вітчизни в лавах ЗСУ, останній займався її похованням, оплачував витрати та поминальний обід, самостійно отримав свідоцтво про смерть та допомогу на поховання. В судовому засіданні допитані як свідки: [PERSON] (подруга [PERSON] ), [PERSON] (сусідка подружжя), [PERSON] (дружина племінника заявника), [PERSON] (сусідка подружжя), [PERSON] (односелець), які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2016 року спочатку проживали та працювали в м. Києві, а потім переїхали до с. Юрківка, оселилися та взяли в оренду землю, вирощували худобу спільно, займалися господарством, купували предмети побуту, речі, придбали спільно автомобіль та причіп, спілкувалися з сусідами, друзями родичами один одного, працювали разом, стосунки спостерігалися добрі, з почуттям любові та поваги один до одного. [PERSON] мала проблемного сина, який постійно вимагав гроші, вів безпутнє життя, стосунки з [PERSON] у нього не склалися, у зв`язку з чим не реєстрували й шлюб. Після того, як [PERSON] захворіла, [PERSON] намагався її вилікувати, возив по лікарнях, діставав ліки, проте все було марно, похованням, поминальним обідом займався виключно [PERSON] своїми коштами. Відтак, свідки, допитані в судовому засіданні, засвідчили стійкі сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] , притаманні подружжю, у період з 10 вересня 2016 року по 30 жовтня 2024 року. В судовому засіданні оглянуто також відеодиск із записами, які свідчать про спільне ведення домашнього господарства та вирощування худоби [PERSON] та [PERSON] , а також містить записи [PERSON] одноособово відеолистів [PERSON] в період несення ним військової служби та участі у бойових діях, які вона відправляла через месенджери на підтримку чоловіка. Відповідно до листа Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області від 21.03.2025 №229/01-16 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.56). Відповідно до листа Звенигородського ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області від 24.07.2025 №32.1-04-05-25 проведеною перевіркою за наявним архівним фондом відділу актових записів про шлюб, складених відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Перевірку здійснено з 2016 по 2024 роки. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ознаками сім`ї є спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначено ч. 2 ст. 3 СК України. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження №61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01 січня 2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років), мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), відсутній спір про право. Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази з достовірністю підтверджують факт постійного проживання заявника із померлою [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 10 вересня 2016 року по день її смерті - [INFO] , а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявник позбавлений можливості встановити юридичний факт, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації своїх соціально-економічних та інших прав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved