Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Адвокат Кок С.А. в інтересах позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФЕСТ МАСТЕР» про відшкодування 50 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.09.2024 він разом із дружиною та малолітнім сином прибули на відпочинок до Парк-готелю «Золотий пляж» з датою виїзду 08.09.2024. При заселенні ним підписана розписка про ознайомлення з правилами перебування на території готелю, після чого він засилився у номері [PERSON] з терасою № 24/2. З часом він виявив, що у номері відсутні банні приналежності та ковдра для дитини. Проте адміністрація готелю не надала на його вимогу ковдру та банні приналежності, а почала висувати звинувачення, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та почала вимагати його виселення. Він викликав поліцію двічі, а вночі охоронці парк-готелю не пустили його на території. Готелю, та йому довелося ночувати у машині та зранку повернутися до дому. Зазначає, що протиправними діями працівників ТОВ "ФІНФЕСТ МАСТЕР", що виявилися у ненаданні належних послуг проживання, протиправному, шляхом силового та психологічного тиску, виселення 06.09.2024 з парк-готелю ЗОЛОТИЙ ПЛЯЖ, йому завдано моральну шкоду, яка полягає в емоційних стражданнях, напрузі, дратівливості, що пов`язані із остаточно зіпсованим сімейним відпочинком, протиправними та неправдивими обвинуваченнями мене в порушення правил проживання та знаходженні у нетверезому стані, свавільним, грубим та неправомірним поводженням зі мною, що викликало необхідність звертатися за захистом своїх прав до органів поліції, адвоката та суду, які враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також здійснення протиправних дій під час воєнного стану, у розмірі 50 000,00 грн. Ухвалою суду від 04.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справа призначений в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння на території у порушення встановлених правил перебування на території парк-готелю. Порушував громадський спокій, інші гості на нього скаржилися. У зв`язку з чим, прийнято рішення висилити його з парк-готелю. Послуга з проживання надана у повному обсязі, дружина та дитина проживали повний період. Вважає, що позивач не довів незаконність дій відповідача, який нібито, спричинив йому моральну шкоду. Крім того, позивач не обґрунтував розмір шкоди. Представником відповідача подана заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обґрунтування заяви, представник відповідача зазначив, що послуга надана у повному обсязі, оскільки сім`я позивача виїхала 08.09.2024, тому, на його думку, відсутній предмет позову. Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд зазначає, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Суд зазначає, що предметом справи № 932/9001/24 є стягнення моральної шкоди. Оскільки позивач\~вважає,\~що його\~права порушені,\~йому спричинена\~моральна шкода,\~між сторонами залишилося неврегульовані питання, це не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. За таких\~обставин,\~клопотання про\~закриття провадження не підлягає задоволенню. У судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на задоволенні позову з підстав викладених у позові. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та виклала доводи, які аналогічні викладених у відзиві на позов У судовому засіданні 05.08.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначене на 11.08.2025. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін, оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ "ФІНФЕСТ МАСТЕР" укладений договір на проживання вартістю 14 300,00 грн у номері «Люкс з терасою» в Парк-готелі «Золотий пляж» за адресою: [ADDRESS] на підставі рахунку від 26.08.2024 № 83570 (а.с. 19). За проживання на базі відпочинку в період з 05.09.2024 по 08.09.2024 позивачем сплачена сума 14300 грн двома платежами: 27.08.2024 -7150 грн за квитанцією до платіжної інструкції № 0.0.3848242331.1 (а.с. 20) та 05.09.2024- чек № 000970 (а.с.12). 05.09.2024 позивач [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] , [INFO] , були поселені адміністрацією Парк-готелю «Золотий пляж» у номері Люкс з терасою № 24/2. Автомобіль позивача перебував на стоянці за межами території Парк-готелю «Золотий пляж». На рецепції готелю при заселенні позивач підписав розписку від 05.09.2024 про ознайомлення з правилами перебування на території Парк-готелю «Золотий пляж» (а.с.17). У пункті 9 Правил перебування встановлено, що на території готелю забороняється перебувати в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Категорично забороняється вживання спиртних напоїв на території готелю (п.10 Правил перебування). На сайті Парк-готелю «Золотий пляж» https://goldenbeach.dp.ua/ в розділі «Правила» розміщений «Внутрішній порядок проживання на території « Парк-готелю «Золотий пляж». У п. 3.10. розділу 3 «Внутрішній порядок проживання на території «Парк-готелю» визначено, що відпочиваючим категорично забороняється розпивання спиртних напоїв на території парк-готелю та знаходитись на території у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. У розділі 8 Внутрішній порядок проживання на території «Парк-готелю «Золотий пляж встановлені умови припинення проживання відпочиваючих та відмова у поселенні за порушення правил парк-готелю. У п. 8.2 розділу 8 «Внутрішній порядок проживання на території «Парк-готелю» зазначено, якщо відпочивальник неодноразово порушує ці Правила, що призводить та/або може призвести до матеріальних збитків та/або створює незручності для проживання інших відпочиваючих, Парк-готель має право відмовити у поселенні або розірвати Договір про надання послуг (здійснити виселення). У цьому випадку відпочиваючий зобов`язаний відшкодувати завдані матеріальні збитки (якщо такі були) та з відпочиваючого утримується неустойка (штраф) у сумі, що дорівнює 100 % вартості послуг, за які сплатив останній та що залишилися ним не спожитими. За п. 8.4 Внутрішнього порядку проживання на території «Парк-готелю «Золотий пляж» адміністратор має право відмовити у поселенні у випадках якщо: у відпочиваючих відсутні документи, документи недійсні чи прострочені, є підозри на те, що документи є фальшивими; відсутня оплата за номер у встановленому порядку та у необхідній сумі; у відпочиваючого неохайний, брудний зовнішній вигляд, він перебуває у нетверезому стані, неадекватно, агресивно поводиться; відпочиваючий відмовляється дотримуватися цих правил (режим куріння, паркування, вживання алкоголю тощо); в інших випадках, що передбачені чинним законодавством України, цими Правилами та Договором про надання послуг. Усі спірні питання вирішує адміністрація. Ознайомлення з Правилами проживання не заперечувалось позивачем. У судовому засіданні позивач пояснив, що при заселенні ним встановлено, що в номері відсутні будь-які приладдя для ванної кімнати і туалету, а також меблі та інші місця для складання та зберігання одягу. Працівники адміністрації готелю спочатку запропонувала два інші номери, де також не було меблів, після чого працівники принесли у номер пластиковий вішак підлоговий. Потім вони до 19:30 того ж дня відпочили на пляжі комплексу. Коли ввечері дитину поклали спати, з`ясувалося, що в номері не вистачає ковдри. Адміністрація парк-готелю на його дзвінки не відповіла. Тому він разом з дружиною пішов на центральну рецепцію готелю, їх направили до адміністратора місцевого вегетаріанського ресторану. Там їм відмовили видати третю ковдру, у зв`язку з чим ми попросили надати книгу скарг, на що адміністратор, яка назвалася [PERSON] , відмовила та раптово повідомила, що вони підлягають виселенню, оскільки він [PERSON] знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, та викликала охорону парк-готелю. Адміністратор повідомила нас, що у зв`язку із порушенням мною Внутрішніх правил проживання у Парк-Готелі сплачені грошові кошти за проживання повернуті не будуть. Позивач зазначив, що ніяких спиртних напоїв того дня не вживав, з собою алкоголь не привозив, на гостевій стоянці перед заселенням випив пляшку безалкогольного пива ємністю 0,33 л. До нього підійшли охоронці парк-готелю та повідомили про те, що він повинен виїхати з парк-готелю, він відмовився від виїзду. Його родина дуже була обурена та пригнічена, після консультації з адвокатом, вони повернулися у номер. Близько 23:00 год. 05.09.2024 у двері стали стукати працівники охорони готелю та, погрожуючі виламати двері, вимагали негайно усім виселитися. У зв`язку із чим він викликав працівників поліції. Наряду поліції, який прибув за викликом близько 00:00 06.09.2024, він та його дружина надали письмові пояснення (а.с. 8,9), в яких вони розповили про те, що відбулося. Також він подав заяву про вчинення злочину (а.с. 18). Позивач сказав, що працівники поліції повідомили присутнім робітникам парк-готелю про протиправність їх дій щодо виселення, відсутність у мене ознак сп`яніння. Через нервове хвилювання він не міг заснути, став побоюватися за авто на гостевій стоянці, оскільки вважав, що його можуть навмисно пошкодити. Близько 03:00 год. 06.09.2024 він вийшов з території парк-готелю до гостевої стоянки, щоб перевірити автомобіль, після чого охоронник його на територію парк-готелю не впустив, у зв`язку з чим він повторно викликав поліцію. Працівники поліції повідомили йому, що не мають повноважень для пропуску на приватну територію, а тому він залишився ночувати в автомобілі на стоянці. Близько 08:00 год. 06.09.2024 охоронці парк-готелю підійшли до автомобіля і повідомили про виселення моєї дружини та сина. Але потім охоронці повідомили про те, що дружина та син можуть залишитись, а мене більше на територію парк-готелю не впустять, оскільки він порушив правила поведінки. Він повернувся до м. Дніпро. У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що у парк-готелю «Золотий пляж» одним із правил для відпочиваючих є заборона вживання алкогольних напоїв на території парк-готелю. Позивач був ознайомлений з правилами парк-готелю як на сайті так і в паперовому вигляді. Проте позивач з дружиною ігнорували правила Парк-готелю а саме, вживали алкогольні напої, перебували в стані алкогольного сп`яніння на території парк-готелю та нехтували умовами тиші (п.3.4. Внутрішній порядок проживання на території), в.т.ч. після комендантської години, чим порушували спокій інших відвідувачів/гостей парк-готелю. Позивач з дружиною ігнорували неодноразові прохання співробітників щодо дотримання правил парк-готелю, конфліктували з адміністрацією парк-готелю, поводилися агресивно, що зумовило працівників парк-готелю викликати працівників поліції. Задля комфортного відпочинку інших гостей, які неодноразово звертались до адміністрації парк-готелю із проханням вирішити питання щодо неприйнятної поведінки позивача та його дружини, співробітники Відповідача змушені застосувати до позивача відповідальність за порушення правил парк-готелю у вигляді виселення. Прохання висилитись стосувалось виключно позивача, через його агресивну поведінку та постійне пияцтво, до його дружини та їх малолітнього сина питання щодо виселення не ставилось. Дружина позивача залишились з сином у парк-готелі і висилились 07.09.2024 о 12:00, скориставшись послугами парк-готелю в повному обсязі, відповідно до придбаної ними послуги. Представник відповідача додала, що працівники парк-готелю намагалися вмовити п`яного позивача, не сідати за кермо його автомобілю в стані алкогольного сп`яніння. Після спроб позивача поїхати за кермом в стані алкогольного сп`яніння, працівники Парк-готелю «Золотий пляж» пропонували Позивачу повернутися до номеру готелю, де відпочивала його дружина та малолітня дитина, але з умови, не вживати більш алкогольні напої та дотримуватись правил тиші в готелі з поваги до інших відвідувачів однак, Позивач на пропозицію працівників парк-готелю не погоджувався. Потім позивач погодився не їхати за кермом самостійно та заночував у власному авто. На підтвердження цього відповідач надав письмові скарги гостей Парк-готелю «Золотий пляж»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У скарзі [PERSON] від 05.09.2024 написано, що пожильці номеру 24/2, які заїхали після 16:00, сильно шумлять та порушують відпочинок. На зауваження не реагують, поводяться агресивно, намагаються увійти в конфлікт. На думку [PERSON] чоловік перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.89). У скарзі від 05.09.2024 [PERSON] просить вжити заходи до галасливих гостей, що проживають у номері 24/2 та порушують тишу та спокій. На прохання поводитися тихіше не реагують (а.с. 90). У скарзі від 05.09.2024 [PERSON] просить вжити заходи до шумних гостей, які проживають у номері люкс 24/2 та порушують спокій (а.с. 91). Відповідач зазначає, що надав належним чином сплачені послуги, а позивач правомірної виселений з парк-готелю «Золотий пляж» через порушення правил перебування на території парк-готелю. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має конституційне право на судовий засіб захисту. До засад цивільного законодавства, відповідно до вимог ст. 3 ЦК України, відноситься свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність і розумність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Нормою ст. 16 ЦПК України визначено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~ст. 626 ЦК України). Частиною 1\~ст. 639 ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 22 Закону України "Про туризм"\~договір на готельне обслуговування укладається як шляхом укладення письмового договору, так і шляхом прийняття готелем заявки на бронювання за допомогою поштового, телеграфного чи іншого зв`язку, що дозволяє достовірно встановити особу, від якої надходить заявка. Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України "Про туризм" готельна послуга - дії (операції) суб`єкта господарювання з тимчасового розміщення споживача шляхом надання номера (місця) в готелі, а також додаткові послуги, що надаються споживачу відповідно до категорії готелю. Відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів"\~послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Частиною 15\~статті 20 Закону України "Про туризм"\~передбачено, що якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються\~Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин, укладений між споживачем і виконавцем. За договором на готельне обслуговування одна сторона (суб`єкт господарювання, що надає послуги з тимчасового розміщення) зобов`язується за дорученням іншої сторони (споживача) надати послуги з тимчасового розміщення у спеціально обладнаному жилому приміщенні (номері), виконати або організувати виконання інших визначених договором на готельне обслуговування послуг, пов`язаних з тимчасовим розміщенням, а споживач зобов`язується сплатити за ці послуги встановлену плату (ч.1 ст. 22 Закону України "Про туризм"). За п. 3.1. Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України № 19 від 16.03.2004 (далі Правила), готель має право укладати договір з замовником (споживачем) на бронювання номерів (місць) шляхом підписання його двома сторонами, а також шляхом прийняття заявки на бронювання за допомогою поштового, телефонного або іншого зв`язку (засобів електронної пошти, включаючи факсимільну), який дозволяє достовірно встановити належність заявки споживачу або замовнику. Договір вважається укладеним тільки в разі письмового акцепту готелем направленої йому заявки на бронювання та досягнення сторонами згоди в обумовленій формі щодо всіх істотних умов. Відповідно до п. 1.3 Правил, готельна послуга це дії (операції) підприємства з розміщення споживача шляхом надання номера (місця) для тимчасового проживання у готелі, а також інша діяльність, пов`язана з розміщенням та тимчасовим проживанням. Згідно з п.п. 5.1., 5.5. Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, готель зобов`язаний забезпечити якісне надання готельних послуг згідно з вимогами чинного законодавства, цих Правил та договору. Готель відповідно до чинного законодавства України несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла в зв`язку з недоліками при наданні послуг. Порядок і обсяг відшкодування визначається відповідно до чинного законодавства. Розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 651 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Якщо споживач неодноразово порушує внутрішні правила проживання у готелі, що призводить до матеріальних збитків, а також створює незручності для інших споживачів, готель має право відмовити у поселенні або розірвати договір (здійснити виселення). Під час судового розгляду сторонами не заперечувалось факт ознайомлення позивача з правилами проживання в парк-готелі. Застосовуючи до позивача заходи у виді виселення з готелю, відповідач зазначає, що це було наслідком знаходження позивача у стані алкогольного сп`яніння та порушення громадського порядку у парк-готелі. Так під час судового засідання встановлено, що при заїзді до парк-готелю всі відпочивальники проходять огляд на наявність алкогольних напоїв. Позивач та його дружина при заселенні були перевірені на наявність алкогольних напоїв. На території парк-готелю не здійснюється продаж алкогольних напоїв. При заселенні адміністрація парк-готелю не відмовила позивачу у поселенні через знаходження у стані алкогольного сп`яніння. Допитана як свідок дружина позивача [PERSON] свідчила, що вони заселилися у вечорі 05.09.2024 у номер люкс. Її чоловік не вживає алкогольні напої, у цей день він випив лише банку безалкогольного пива. Після заселення вони виявили, що в номері відсутні будь-які приладдя для ванної кімнати і туалету, а також меблі та інші місця для складання та зберігання одягу. Їм запропонувала інші номери, але в них також не було меблів. Тому вони залишилися у тому ж номері. Цілий день вони відпочивали біля басейну, поводилися тихо. Людей було небагато, зауважень ніхто не робив. У вечорі вони виявили, що у номері не вистачає ковдри для дитини. Вона з чоловіком пішла до адміністрації за ковдрою. Адміністрація відмовила видавати ковдру. Вона зробила запис у книзі скарг. Потім її чоловіка стали звинуватити , що він п`яний та вимагали виселення. Викликали поліцію, ніяких протоколів поліція не складала. Вночі її чоловік пішов подивитися на машину, яка стояла на стоянці за територією парк-готелю, але не повернувся. Потім вона дізналася, що його не пустили назад. Уранці їй а дитині дозволили залишитися. Чоловік повернувся за нею та сином вже 08.09.2024. Враховуючи встановлені обставини, суд ставить під сумнів твердження відповідача щодо знаходження позивача у стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час заїзду йому не було відмовлено у поселенні з цих підстав, не території не здійснюється продаж алкоголю, і крім того, під час заселення про огляді речей не виявлено працівниками парк-готелю алкогольних напоїв. За таких обставин, суд критично ставиться до наданих відповідачем скарг інших відвідувачів парк-готелю та підтвердження порушень правил поведінки у парк-готелю. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача щодо замовлення позивачем номеру лише на двох осіб, оскільки у рахунку № [NUMBER] зазначена кількість гостей 3 (2/1/0), при заселенні дитину поселили без зауважень, тому у номері повинна була бути третя ковдра. Доводи щодо відсутності банних приналежностей відповідачем не спростоване, а також не спростований факт заборони входу позивача вночі на територію парк-готелю. Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що у будь-якому випадку застосування заходів у виді виселення не повинене відбуватися уночі під час комендантської години, яке , на переконання суду, є надмірним втручанням у права особи та співрозмірним з метою, яку переслідує виселення -як метод реагування на порушення з боку споживача. Згідно зі ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" окрім інших, споживачі мають право на: захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У постанові Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі № 185/2596/20 викладено висновок про те, що «споживач є слабшою стороною в зобов`язанні, він підлягає особливому правовому захисту і це звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин і дію принципу свободи договору. Також звуження дії цих принципів відбувається з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності та розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між інтересом виконавця (суб`єкта господарювання, який виконує роботи або надає послуги) та охоронюваними законом інтересами споживачів. Одночасно держава убезпечує і добросовісного виконавця послуг від можливих зловживань з боку споживачів». Відповідно до положень\~ст. 25 Закону України "Про туризм", турист має право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Відповідно положень\~ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95 року, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. За обставинами справи, судом встановлено порушення умов договору, ненадання належним чином послуг за договором, наслідком чого позивач зазнав моральну шкоду, яка полягає в емоційних стражданнях, напрузі, дратівливості, що пов`язані із остаточно зіпсованим сімейним відпочинком, протиправними та неправдивими обвинуваченнями мене в порушення правил проживання та знаходженні у нетверезому стані, свавільним, грубим та неправомірним поводженням, суд вважає доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди. Проте, суд вважає визначений позивачем розмір моральної шкоди значно завищеним. Тому, присуджуючи на відшкодування моральної шкоди грошові кошти, суд керується принципом, що відшкодування моральної шкоди не може мати на меті незаконного збагачення за рахунок відповідача. Беручи до уваги обсяг негативних явищ, що настали для позивача через протиправні дії відповідача, суд вважає достатнім для відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 14 300 грн. Розподіл судових витрат За вимогами ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, тому ці витрати у сумі 968, 96 грн підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial