Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача кошти у розмірі 87 124, 91 грн. як такі, що підлягають поверненню як зайво сплачене страхове відшкодування та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 квітня 2021 року між ПрАТ «СК «УСГ» та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203504805, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Land Rover», державний номерний знак № [NUMBER] . 08 листопада 2021 року в Київській області, Вишгородського району. с. Лебедівка, із забезпеченим транспортним засобом сталася дорожньо-транспортна пригода. На підставі заяви відповідача від 02 грудня 2021 року ПрАТ «СК «УСГ» сплатило страхове відшкодування у розмірі 30 000,00 грн. та 57 124, 91 грн., загальна сума страхового відшкодування склала 87 124, 91 грн. Однак, 19 березня 2022 року на банківські реквізити відповідача від ПрАТ «СК «УСГ» були помилково перераховані ще 30 000,00 грн. та 57 124,91 грн. страхового відшкодування за вищезазначеним випадком. Позивач направляв на адресу відповідача претензію та досудове попередження про добровільне повернення суми помилкового виплаченого страхового відшкодування, проте відповідач залишив прохання без задоволення. У зв`язку із вищенаведеним, позивач змушений звернутися до суду із позовом в порядку ст. 1212 ЦК України про повернення зайво сплаченого страхового відшкодування. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до акту виконаних робіт ФОП [PERSON] № ФОП-000002 від 08 жовтня 2022 року, вартість відновлювального ремонту склала 277 692,00 грн. Таким чином, відповідачу лише частково сплачене страхове відшкодування, з огляду на що кошти у сумі 174 249, 82 грн. є коштами страхового відшкодування, що отримані відповідачем як потерпілою у результаті ДТП, що мала місце 08 листопада 2021 року з вини [PERSON] на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203504805 та за договором добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу № 97-0197-21-00126. Тому на думку представника відповідача, позивачем не надано доказів того, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом належного відповідачу автомобіля складають 87 124, 91 грн., не доведено, що кошти у сумі 87 124, 91 грн. є надмірно сплаченим страховим відшкодуванням та кошти є такими, що отримані без достатньої правової підстави, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. ІІ. Процесуальні дії. 30 квітня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 06 травня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. На виконання положень частини шостої статті 187 ЦПК України, 07 травня 2025 року на судові запити надано відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 08 травня 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку з викликом сторін у судове засідання. 11 липня 2024 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву. 05 грудня 2024 року ухвалою судді залучено третьою особою [PERSON] 03 червня 2025 року ухвалою судді залишено без задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення авто товарознавчої експертизи у цивільній справі. 18 серпня 2025 року від представника позивача за допомогою системи «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому вона просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав наведених у відзиві. Суд, вислухавши думку представника відповідача, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. ІІІ. Фактичні обставини справи. 08 квітня 2021 року між ПрАТ «СК «УСГ» та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203504805, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Land Rover», державний номерний знак № [NUMBER] /а.с. 4/. 08 листопада 2021 року в Київській області в с. Лебедівка Вишгородського р-ну мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ленд Ровер», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на автомобіль «Ягуар», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , в результаті чого належний їй автомобіль отримав суттєві механічні пошкодження. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 30 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-203504805, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн., франшиза - 0, та за договором добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу № 97-0197-21-00126, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 1 000 000,00 грн. /а.с.4/. 02 грудня 2021 року [PERSON] звернулася із заявкою про страховий випадок по ОСЦПВ /а.с. 5-8/. Відповідно до страхового акту № ДКЦВ -24418, складеного ПАТ «СК «Українська страхова група», розмір страхового відшкодування склав 30 000, 00 грн. /а.с. 9/. Відповідно до страхового акту № ДЦВ -11, складеного ПАТ «СК «Українська страхова група», розмір страхового відшкодування склав 57 124, 91 грн. /а.с. 11/. На підставі заяви від 02 грудня 2021 року, та даних страхових актів, ПрАТ «СК «УСГ» сплатило страхове відшкодування у розмірі 30 000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 25102 від 17 березня 2022 року та 57 124, 91 грн., про що свідчить платіжне доручення № 25110 від 17 березня 2022 року /а.с. 17/. 19 березня 2022 року ПрАТ «СК «УСГ» знову перераховані були кошти в розмірі 30 000,00 грн. та 57 124, 91 грн., про що свідчать платіжні доручення № 25102 від 19 березня 2022 року та № 25110 від 19 березня 2022 року /а.с. 18/. 21 листопада 2022 року на адресу відповідача була направлена претензія № 46983 /а.с. 19-20/. 22 лютого 2024 року відповідачу було направлено досудове попередження від позивача про безпідставно отримане страхове відшкодування в розмірі 87 124,91 грн. /а.с. 23-24/. 27 березня 2024 року відповідач направила на адресу позивача відповідь на досудове попередження на безпідставно отримане страхове відшкодування в розмірі 87 124, 91 грн., посилаючись на те, що відповідачу лише частково сплачене страхове відшкодування, з огляду на що кошти у сумі 174 249, 82 грн. є коштами страхового відшкодування, що отримані відповідачем як потерпілою у результаті ДТП, що мала місце 08 листопада 2021 року з вини [PERSON] /а.с. 26-27/. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування». Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»). Згідно із статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно із ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved