Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

У квітні 2025 року позивач [PERSON] через представника адвоката Волошину І.В. звернулася до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування позову представник зазначила, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] ; від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2013 року шлюб розірвано. З березня 2014 року відповідач [PERSON] самоусунулась від участі в вихованні дочки [PERSON] , оскільки виїхала до Криму та до теперішнього часу не повернулась, контакт не підтримує та не спілкується з дочкою. З того часу [PERSON] проживає разом з позивачем, перебуває на його утриманні, він робить усе необхідне для її всебічного розвитку. Протягом тривалого часу, а саме майже 11 років відповідач як мати не цікавиться інтересами дитини, не займається її вихованням, не проявляє інтересу до дитини, матеріально не утримує, спілкування між нею та дитиною відсутнє, дитина позбавлена материнської любові, ласки, опіки та піклування. Фактично вона самоусунулася від виховання дочки. З огляду на вказане, позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідач не скористалася правом на подання відзиву. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Волошина І.В. в судовому засіданні підтримали позов з підстав, викладених в ньому, просили задовольнити в повному обсязі та позбавити батьківських прав відповідача відносно дочки. Позивач вказував, що з того часу, як він після дзвінка дружини забрав від неї дочку, яка в той час перебувала в Криму, відповідач дитиною не цікавиться. Спочатку вона інколи телефонувала дочці, пізніше припинила. Для дитини дзвінки матері були дуже важливі, вона їх чекала. Відповідач не вітала дочку з жодними святами, не дарувала подарунки, не спілкувалася в соцмережах. Дитина скаржилася на побої з боку матері в той час, коли вони проживали разом в Криму. Звернувся до суду з вказаним позовом на прохання дитини, яка не хоче, щоб відповідач була її мамою. Представник додатково вказала на те, що позивач жодним чином не перешкоджав дитині спілкуватися з матір`ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомляла, про час та місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному частиною десятою статті 187 ЦПК України (арк.спр.89, 96). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області не забезпечила явку в судове засідання свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заявах від 29 травня та 24 червня 2025 року представник [PERSON] просила розгляд справи проводити без участі представника (арк.спр.43, 57). Заслухана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] просила позбавити відповідача батьківських прав щодо неї. Вказала, що просила про це батька. Пам`ятає маму, проте не хоче про неї ні згадувати, ні пам`ятати її, ні знати її, не хоче, щоб вона була її мамою. Спогади про маму негативні, добре пам`ятає як вона її ображала, застосовувала фізичну силу. Після того, як вона почала проживати з батьком, мама інколи їй телефонувала, але давно припинила це робити. Дуже давно немає жодного спілкування з матір`ю, яка не брала жодної участі в її вихованні. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження (арк.спр.31). 29 травня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 26 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті (арк.спр.61-62). 15 липня 2025 року, 05 серпня 2025 року та 07 серпня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач поклилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області (арк.спр.8). Відповідно до рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2013 року у справі №684/722/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за заявою [PERSON] (арк.спр.11). Згідно з рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2016 року у справі №684/520/16-ц припинено з грудня 2015 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] . Згідно з указаним рішенням, з березня 2014 року [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , який займається її вихованням та утриманням (арк.спр.12-13). Згідно з Декларацією №0001-193Х-2Е10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу пацієнту [PERSON] , її законним представником є [PERSON] , відомості про інших осіб відсутні (арк.спр.14). [PERSON] навчається в Хмельницькому професійному ліцеї денної форми навчання на неповному держзабезпеченні на першому курсі за професією «Кухар. Кулінар борошняних виробів. Офіціант»; її вихованням займається батько [PERSON] , перебування матері невідоме, батько цікавиться успіхами дочки в ліцеї, постійно виходить на зв`язок з майстром виробничого навчання та класним керівником, відвідує батьківські збори та матеріально забезпечує, що підтверджується Довідками №164 від 24 березня 2025 року та №01-32/107 від 25 березня 2025 року, виданими директором ліцею Г. Станіслав (арк.спр.15-16). Відповідно до Довідки в.о. директора Відділу освіти, молоді, спорту, культури виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Наталії Сивопляс №166 від 15 квітня 2025 року встановлено, що [PERSON] навчалася у Бабинській гімназії Старосинявської селищної ради та за період її навчання, зі слів класного керівника [PERSON] , батько систематично цікавився успіхами дитини, відвідував батьківської збори та забезпечував її матеріально, натомість мати активної участі у вихованні доньки не брала (арк.спр.17). На запит адвоката Волошиної І.В. перший заступник селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області О. Попик надав відповідь №910 від 17 квітня 2025, за змістом якої [PERSON] не зверталася із заявою про визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею, та з будь-якими іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною чи щодо перешкоджання їй у спілкуванні з боку батька або інших родичів (арк.спр.26). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 27 травня 2025 року (арк.спр.47-48), затвердженим рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 27 травня 2025 року №12/2025 (арк.спр.46), наявні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків підтвердили свідки [PERSON] (кума позивача), [PERSON] (сусід позивача), [PERSON] (класний керівник [PERSON] ). Свідки вказали на те, що їм достеменно відомо про самостійне виховання позивачем дитини, відповідач не допомагає ні морально, ні матеріально, не вітає дитину зі святами, не дарує подарунки, ніколи не приїжджає. Свідок [PERSON] вказала на те, що з 2014 року, відколи мати позивача привезла [PERSON] від відповідача з Криму у 2014 році, остання жодного разу не з`являлася. Свідок [PERSON] повідомила про те, що вона є класним керівником [PERSON] з 5 класу, за цей час усі класні та позакласні заходи в школі відвідував її батько [PERSON] , про хвороби дитини повідомляв також він. Маму дитини вона ніколи не зустрічала та не бачила. [PERSON] ділилася з нею про дзвінки матері, від яких вона була в захваті. Зі слів дитини їй відомо про випадок, коли вона телефонувала мамі, яка не відповіла на дзвінок, після чого дитина образилася. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні, встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Частинами другою, третьою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167). Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в\~обґрунтування своїх\~вимог вказав,\~що підставою\~для позбавлення\~батьківських прав\~відповідача є ухилення її від виховання своєї дочки. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені судом письмові докази у своїй сукупності в достатній мірі\~підтверджують доводи позивача про те, відповідач свідомо добровільно самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, з 2014 року не бере участі в житті дитини, не проявляла до неї інтересу, не відвідувала її у навчальних закладах, не супроводжувала до лікарів, не здійснює її виховання, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, не має жодних зв`язків із дитиною, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дитини. Суд не встановив існування обставин, які б перешкоджали участі відповідача у матеріальному та духовному утриманні та вихованні дитини. Жодних доказів на спростування цих обставин відповідач не надала. Суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який суд вважає достатньо обґрунтованим. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на встановлені судом фактичні обставини у справі, які підтвердженні дослідженими судом доказами, суд вважає, що позивач довів обставину свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність визначених статтею 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , відтак позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. При цьому враховується, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved