Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

31\~березня 2025\~року [PERSON] ,\~звернувся до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів.\~Свої вимоги\~позивач обґрунтовував\~тим,\~що судовим\~наказом Очаківського\~міськрайонного суду\~Миколаївської області\~від 01\~липня 2019\~року з\~нього на\~користь відповідачки\~ [PERSON] \~стягнуто аліменти\~на утримання\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2023 року з нього на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 15 грудня 2022 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Також позивач посилається, що з нього на підставі ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області в рамках кримінального провадження стягуються кошти в розмірі 20 % заробітку, щомісячно, в сумі 4321 грн. 07 коп. Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії № 7158 від 12 листопада 2024 року, про стан здоров`я він має ряд захворювань, в зв`язку з чим змушений постійно проходити лікування. Посилаючись на те, що утримуванні з нього аліменти загалом становлять частину його заробітку (доходу), що перевищує встановлену законом частку, а загальний розмір стягуваних з нього за виконавчими документами коштів становить 70% від заробітку (доходу) просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за вказаними вище судовими наказами на користь відповідачок, та стягувати з нього на користь кожної з відповідачок по 1/6 частині усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою від 04 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15 квітня 2025 року представником відповідачки [PERSON] адвокатом Давидовою О.Ю. до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник посилаючись на недоведеність позовних вимог позивача просила в задоволені позовних вимог до [PERSON] відмовити, оскільки позивачем не надано доказів погіршення його майнового стану, що є однією з підстав визначених ст. 192 СК України. Ухвалою від 26 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. При цьому крім іншого зазначив, що 23 липня 2025 року завершено відрахування в розмірі 20 % з його заробітної плати щомісячно, в сумі 4321 грн. 07 коп., які стягувались за вироком суду. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Також повідомила про зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON] . Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Судовим наказом\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області від\~01\~липня 2019\~року з\~ [PERSON] \~на користь\~відповідачки [PERSON] \~стягнуто аліменти\~на утримання\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~однієї чверті\~заробітку (доходу),\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~та не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~20\~травня 2019\~року до\~досягнення дитиною\~повноліття (а.с. 9-10). Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2023 року з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 15 грудня 2022 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с. 11-12). З довідки про доходи виданої військовою частиною [NUMBER] від 20 лютого 2025 року № 154/54/23/1/65/203 вбачається, що із грошового забезпечення [PERSON] за період з 01 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року було утримано аліменти в розмірі 50 % в загальній сумі 144814 грн. 11 коп. та проведенні відрахування грошового забезпечення в дохід держави в розмірі 20 %, щомісячно в сумі 4321 грн. 07 коп. Загальний розмір нарахованого [PERSON] грошового забезпечення за вказаний період у становить 293789 грн. 85 коп., отримано 118861 грн. 98 коп. (а.с. 16). Відповідно до копії довідки гарнізонної військово-лікарської комісії № 7158 від 12 листопада 2024 року, [PERSON] 12 листопада 2024 року було проведено медичний огляд ВЛК, встановлено захворювання та зроблено висновок про те, що він придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він має певні матеріальні труднощі, оскільки сплачує аліменти на утримання двох дітей від різних шлюбів в розмірі частини його заробітку (доходу), що перевищує встановлену законом частку, також, що з нього в рамках кримінального провадження стягуються кошти в розмірі 20 % заробітку, щомісячно, в сумі 4321 грн. 07 коп. за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області та крім того, що у зв`язку із наявністю у нього захворювань, він змушений постійно проходити лікування. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає, що позивачем не надано доказів, щодо призначення йому лікування в зв`язку з захворюваннями, витрат на таке лікування та погіршення його матеріального стану через це. Крім того, як зазначив в судовому засіданні позивач, стягнення з нього коштів в розмірі 20 % заробітку в сумі 4321 грн. 07 коп. в рамках кримінального провадження за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області завершено 23 липня 2025 року, що сприяє покращенню його матеріального стану. У ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Отже, зменшення розміру аліментів можливе за настання певних умов. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача. Однак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, враховуючи те, що відповідачка [PERSON] згодна з позовом про зменшення аліментів і не заперечує на зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно і до його повноліття, тому суд вважає, що позов в цій частині може бути задоволено. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені підстави для зменшення розміру аліментів в частині вимог до відповідачки [PERSON] , а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати слід віднести на позивача за клопотанням останнього.

Outcome: partial