Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження дії обмежувального припису, встановленого рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 січня 2025 року у справі № 751/232/25, яким визначено тимчасові обмеження прав [PERSON] , а саме: - заборонити [PERSON] перебувати у місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - обмежити спілкування [PERSON] з постраждалими дітьми: [PERSON] і [PERSON] ; - заборонити [PERSON] в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , строком на шість місяців. Заява обґрунтована тим, що рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 січня 2025 року по справі №751/232/25 було видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] . Ігноруючи встановлені судом обмеження, [PERSON] продовжив проживати у будинку заявниці, про що 15 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року та 26 лютого 2025 року шляхом звернення на «гарячу» лінію 102 вона повідомляла про невиконання обмежувального припису. Крім того, 12 березня 2025 року заявниця звернулася із заявою до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про порушення [PERSON] обмежувального припису, однак жодної інформації про вчинення будь-яких дій щодо розгляду зазначених заяв від працівників поліції вона не отримувала. 06 травня 2025 року [PERSON] знову порушив обмежувальний припис, а саме перебував у місці її проживання та спілкувався з нею. З приводу цього [PERSON] звернулася на «гарячу» лінію 102 для розгляду вказаної заяви, справа передана до Носівського районного суду Чернігівської області та 09 червня 2025 року ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України. На даний час [PERSON] боїться порушувати обмежувальний припис, однак незважаючи на це, продовжує писати заявниці у соціальній мережі «Facebook», де ображає її та погрожує зламати меблі у її будинку після закінчення дії обмежувального припису. Вважає, що обмежувальний припис продовжений на шість місяців та суворі покарання за його порушення спроможні захистити її та дітей від кривдника. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 січня 2025 року задоволено заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису, видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , на строк 6 місяців, яким визначено наступні тимчасові обмеження: - заборонено [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - обмежено спілкування [PERSON] , [INFO] з постраждалими дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - заборонено [PERSON] , [INFO] , в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-15). Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку № 21013 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію 12 березня 2025 року [PERSON] звернулася до ЧРУП із заявою, в якій просить провести перевірку та згідно обмежувального припису заборонити перебувати [PERSON] за її місцем проживання (а.с. 5). Відповідно до довідки від 01 серпня 2025 року [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] , тимчасово перебувають у Чернігівському обласному центрі соціально-психологічної допомоги за адресою: м. Чернігів, вул. Елеваторна, буд. 6 (а.с. 4). Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2025 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік (а.с. 16-18). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до положень ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно зі ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених ст. 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Відповідно до статті 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати. У рішенні Європейського Суду по справі «Опуз проти Туреччини» високий суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні високий суд зазначив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації. Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. Враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявниці щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника положенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд дійшов висновку про те, що наведені заявницею у заяві заходи будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника. Встановивши, що рішенням Новозаводського районного\~суду міста\~Чернігова від\~10\~січня 2025\~року видано обмежувальний припис щодо [PERSON] , а також факти порушення ним установлених зазначеним рішенням заборон, належним чином оцінивши вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи, дійшов до висновку про наявність підстав для продовження обмежувального припису. При визначенні строку продовження обмежувального припису суд враховує обставини, які стали підставою для видачі обмежувального припису, кількість та вагомість встановлених та доведених ризиків, вірогідність їх продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, наявність у особи, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису іншого житла для проживання, особу кривдника, та вважає що строк три місяці буде цілком достатнім для виправлення кривдника та запобігання повторенню насильства у майбутньому. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Крім того, на виконання вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявників для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial