Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що « [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті постійно проживала в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , а також земельні ділянки, які за життя належали [PERSON] . Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , однак у свідоцтві про його народження, а саме: в актовому записі про народження у графі «мати» значиться « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть матері вона значиться як « [PERSON] », за своїм дівочим прізвищем. Тому він не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, так як не підтверджено факт його родинних відносин з матір`ю. Іншою спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері, яка прийняла спадщину, є рідна дочка матері, його\~сестра [PERSON] .\~Його мати\~перебувала в\~зареєстрованому шлюбі\~з 09.01.1957\~і після\~реєстрації шлюбу\~її прізвище\~мало бути\~ [PERSON] .\~ [INFO] \~батько [PERSON] \~помер,\~а тому\~мати отримала\~паспорт на\~своє дівоче\~прізвище « [PERSON] »,\~яке зазначене\~в усіх\~її документах.\~Так,\~у трудовій\~книжці матері\~вона значиться\~саме як\~ [PERSON] ,\~трудова книжка\~видана 27\~травня 1957\~року;\~залікова книжка\~№3540970\~від 15.07.1970видана [PERSON] ,\~факультет філологічний,\~спец.,\~рос.\~мова та\~лінгв.\~Вінницький Державний\~педагогічний інститут;\~студентський квиток\~№3540970виданий на ім?я [PERSON] [INFO] ; посвідчення ветерана праці також видано на ім?я [PERSON] . В усіх інших правовстановлюючих документах на майно прізвище матері також значиться саме « [PERSON] ». Спадщину після смерті [INFO] матері він прийняв, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної нотаріальної контори. Тому просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , дійсно являється рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ». Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 10.06.2025 відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд у порядку окремого провадження; витребував з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 17.06.2025 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2025 з Вінницької районної державної нотаріальної контори подано копію спадкової справи №430/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] . У судове засідання 18.08.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Представник заявника [PERSON] адвокат Галіцина В.В. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести за відсутності заявника та його представника, та задовольнити заяву у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що заяву [PERSON] визнає повністю, цією заявою повністю підтверджує той факт, що [PERSON] , [INFO] , являється рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . У частині третій\~статті 211 ЦПК України\~визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 18.08.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] у м. Вінниця, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2022 (а.с. 6). Також судом установлено, що державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області постановою №774/02-31 від 09.05.2025 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із зазначенням родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин (а.с. 37). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 01.09.1961 батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.1950, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №1199 (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 09.01.1957, [PERSON] та [PERSON] 09.01.1957 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.09.1971, [PERSON] помер [INFO] у смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області (а.с. 7). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 24.07.1957 батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 10). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.10.1977, [PERSON] та [PERSON] 30.10.1977 зареєстрували шлюб (а.с. 12). Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 21). У свідоцтві №53 про право приватної власності на жилий будинок від 08.08.1996 зазначено, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить [PERSON] , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 22). З копій документів, а саме: диплома № [NUMBER] від 02.07.1955, трудової книжки від 27.05.1957, залікової книжки № [NUMBER] , посвідчення серії [NUMBER] від 29.09.2003, студентського квитка № [NUMBER] убачається, що вони видані на ім`я « [PERSON] » (а.с. 23, 24-25, 26, 28, 29). У погосподарській книзі за 1974-1976, 1980-1982 роки за адресою: [ADDRESS] значаться: [PERSON] голова; [PERSON] дочка, [PERSON] син, що підтверджується копією погосподарської книги №3 Стрижавської сільської ради (а.с. 31-36). 04.11.2008 на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідає сину [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних долях, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 04.11.2008 секретарем виконкому Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, зареєстровано в реєстрі за №1218 (а.с. 13). [PERSON] у своїй письмовій заяві від 18.08.2025 зазначила, що «вона добре знає родину [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так родина [PERSON] , в тому числі її діти: [PERSON] та [PERSON] , постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1934 року народження, з 1957 року, її чоловік помер давно, ще в 1971 році і з цього часу [PERSON] залишилася проживати сама з дітьми. Донька [PERSON] в даний час проживає в Деражнянському районі, але час від часу навідувалася до матері [PERSON] в смт Стрижавку. Той факт, що [PERSON] , [INFO] , дійсно являється рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , вона може з достовірністю підтвердити, так як тривалий час добре знає цю родину. Також цією заявою може підтвердити, що вона як сусідка часто бувала і буває в гостях у родини [PERSON] та [PERSON] , так як проживає дуже поруч, а тому всі обставини життя цієї родини їй відомі особисто» (а.с. 68). [PERSON] у своїй письмовій заяві від 18.08.2025 зазначила, що «вона добре знає родину [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так родина [PERSON] , в тому числі її діти: [PERSON] та [PERSON] , постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1934 року народження, з 1957 року, її чоловік помер давно, ще в 1971 році і з цього часу [PERSON] залишилася проживати сама з дітьми. Донька [PERSON] в даний час проживає в Деражнянському районі, але час від часу навідувалася до матері [PERSON] в смт Стрижавку. Той факт, що [PERSON] , [INFO] , дійсно являється рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , вона може з достовірністю підтвердити, так як тривалий час добре знає цю родину. Також цією заявою може підтвердити, що вона як сусідка часто бувала і буває в гостях у родини [PERSON] та [PERSON] , так як проживає дуже поруч, а тому всі обставини життя цієї родини їй відомі особисто» (а.с. 69). Згідно з ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293\~ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 (справа № 643/6447/19), від 03.02.2021 (справа № 644/9753/19), від 18.11.2020 (справа № 554/3600/19), від 25.11.2020 (справа № 636/4087/19), від 19.06.2019 (справа № 752/20365/16-ц), від 05.12.2019 (справі № 750/9847/18). Заявник стверджує, що у свідоцтві про народження заявника його матір зазначена як « [PERSON] » (актовий запис складено 01.09.1961), однак у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2022 матір заявника зазначена як « [PERSON] ». Таким чином, прізвище матері заявника у свідоцтві про народження заявника є відмінним від прізвища, яке належало їй на час смерті, у зв`язку з чим заявник не може підтвердити факт родинних відносин з матір`ю, що перешкоджає йому оформити свої спадкові права. Тому встановлення факту, про який просить [PERSON] , породжує для останнього юридичні наслідки, від яких залежить виникнення права на спадщину. За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У статті 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог\~статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту родинних відносин, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Наявність факту родинних відносин можуть підтвердити наступні докази: автобіографії, фотографії, листи, як ділового так і особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, господарські книги, домові книги, а також інші документи; листи органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, котрі можуть підтвердити про взаємовідносини померлого із заявником. Заявник [PERSON] надав суду письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які, будучи обізнаними про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та про відмову від дачі показань, вказали, що можуть з достовірністю підтвердити той факт, що [PERSON] , [INFO] , дійсно являється рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , так як тривалий час добре знають цю родину. Заінтересована особа [PERSON] , яка також являється спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , підтверджує той факт, що заявник [PERSON] являється сином померлої [PERSON] , та не заперечує проти встановлення такого факту судом. Під час розгляду даної заяви про встановлення факту родинних відносин спору про право виявлено не було. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Outcome: approved