Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У квітні 2025 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, вони з відповідачем з 15 серпня 2008 року по 31 січня 2025 року перебували у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, про що складено актовий запис № 671. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Повідомляє, що дитина за усною домовленістю між позивачем та відповідачем, проживає та буде проживати із позивачем. Позивачу одній достатньо тяжко забезпечувати дитину усіма життєвими благами, які потребує дитина відповідного віку, а саме, сплачувати внески за школу, годувати, одягати, лікувати у разі необхідності, купувати вітаміни та інше. Водночас, відповідач матеріально не допомагає з утриманням дитини з середини червня 2024 року, і позивачу невідомо, чи буде така допомога надаватися надалі без відповідного судового рішення. Посилаючись на норми процесуального та матеріального права просить позов задовольнити. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Судом встановлено, що з 15 серпня 2008 року сторони у справі перебували у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м.Києва. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 31 січня 2025 року у справі № 752/26323/24 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до наданих суду доказів, а саме копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1046, [PERSON] , та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Реєстру територіальної громади №129883438 від 24 квітня 2025 року відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зазначена інформація також підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №1319735 від 25 квітня 2025 року. Позивач [PERSON] , [INFO] , також зареєстрована за вказаною адресою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного Кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 року» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196,00 гривень. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що малолітня дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру аліментів, приймаючи до уваги приписи ст. 183 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідатиме принципам розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову в частині стягнення аліментів, з урахуванням ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved