Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

ТзОВ «Бізнес Позика» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.08.2024 року між товариством та [PERSON] було укладено договір № 505366-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачу надано у кредит кошти в розмірі 22000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування ними. Зазначає, що товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, однак [PERSON] неналежним чином виконував свої кредитні зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 28.05.2025 року становить 74580,00 грн., з яких: 22000,00 грн. - тіло кредиту, 37180,00 грн. - нараховані відсотки, 11000,00 грн. штраф, 4400,00 грн. - комісія. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Бізнес Позика» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно ухвали суду від 14.07.2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З матеріалів справи слідує, що 27.08.2024 року між товариством та [PERSON] було укладено договір № 505366-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (а.с. 17-26). ТОВ «Бізнес позика» 27.08.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №505366-КС-002 про надання кредиту, а [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладення договору (а.с. 27-49). Судом з`ясовано, що позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахував [PERSON] кредитні кошти в розмірі 22000 грн., що підтверджується відповідним підтвердженням (а.с. 52). За змістом ст.ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Ст.\~1050\~ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст.\~610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Як з`ясовано судом, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 28.05.2025 року виникла заборгованість в розмірі 74580,00 грн., з яких: 22000,00 грн. - тіло кредиту, 37180,00 грн. - нараховані відсотки, 11000,00 грн. штраф, 4400,00 грн. - комісія (а.с. 11-12). Щодо позовних вимог про стягнення неустойки, то суд зазначає, що Указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №64/2022 на території України введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року. В подальшому, він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного кредитного договору, так і на час розгляду цієї справи. Пунктом 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка йому не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, не повернув суму кредиту, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за тілом кредиту, відсотками та комісією на загальну суму 63580,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 63580,00 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 2065,11 грн. ((63580,00/74580,00) * 2422,40).

Outcome: partial