Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У серпні 2021 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, просила суд\~ стягнути на її користь 15 000 грн. з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування поданого позову зазначено, що постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 лютого 2021 року по справі № 404/686/21 про притягнення до адміністративної відповідальності, [PERSON] , працюючого сантехніком в Кіровоградській обласній організації УТОГ, за ст. 173 КУпАП, матеріали справи повернуто до Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області для належного доопрацювання. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 червня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В постанові вказано, що в протоколі про адміністративне правопорушення редакція пред`явленого [PERSON] обвинувачення відповідає кваліфікуючим ознакам фактично вчиненого ним дрібного хуліганства, оскільки [PERSON] умисно застосував стосовно [PERSON] фізичну силу. Використовуючи фізичну перевагу, всупереч волі [PERSON] виштовхав її з приміщення спортивного залу Кіровоградської обласної організації українського товариства глухих. Дії [PERSON] суперечили моральним засадам суспільства, оскільки мали вибірковий характер стосовно [PERSON] та відбувались під час публічного заходу в спортивному залі (публічне місце), в якому крім учасників конфлікту перебувало ще 20-25 осіб. Умисна поведінка [PERSON] по відношенню до [PERSON] мала образливий характер, порушила громадській порядок і спокій присутніх осіб, тому в діях винної особи наявний склад дрібного хуліганства. Додатково зібрані дільничним інспектором письмові пояснення очевидців події та документи переконують в тому, що дії [PERSON] не досягнули ступеню особливої зухвалості, оскільки короткочасний конфлікт був спровокований віктимною поведінкою потерпілої. Крім того, врахована наявна сукупність тривалих попередніх невирішених родинних та майнових конфліктів, непорозумінь систематичних претензій [PERSON] до [PERSON] , що стали приводом для досліджуваної події. Таким чином, вина [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №131185 від 28 січня 2021 року, довідкою про результати проведеної перевірки за повідомленням [PERSON] , рапортом чергового інспектора Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, заявою [PERSON] , рапортом ДОП Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області». Вважає, що має всі підстави для звернення до суду за захистом свого порушеного права відповідно до ст. 15 ЦК України. Вказано, що із-за вказаних подій її привичний ритм життя змінився, вона відчуває себе приниженою та ображеною. З нею перестали спілкуватись багато членів Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих «УТОГ», що призвело до душевних переживань. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначений у сумі 15 000 грн., оскілки із-за протиправних дій відповідача глибина фізичних та душевних страждань досить велика, вона людина, яка страждає на глухоту, може спілкуватися тільки з таким ж інвалідом як і сама. Саме в їх присутності її принизив та образив відповідач, що призвело до погіршення стосунків з членами УТОГ і це має істотне значення. Їй необхідні зусилля, для відновлення попереднього стану. Ухвалою судді від 26 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 10 лютого 2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових фактів стала причиною завдання шкоди. Говорячи про погіршення стосунків та припинення спілкування позивача з членами УТОГ, що як зазначає позивач, призвело до душевних переживань, слід брати до уваги їх характеристику як до, так і після даного інциденту, а також наявність доказів на їх підтвердження. Так, про характеристику відносин можуть свідчити події 04 грудня 2020 року, коли на президію Кіровоградської обласної організації УТОГ надійшли заяви перекладачів жестової мови, які в своєму зверненні просили відсторонити їх від надання послуг перекладача для [PERSON] . Окрім того, за підписами членів УТОГ, на чергове засідання президії Кіровоградської обласної організації УТОГ, надійшло звернення. 23 грудня 2020 року відбулось засідання на якому, окрім інших питань, обговорилось питання поведінки [PERSON] . З міркувань морально-етичної складової, члени президії та присутні, одностайно, вирішили зупинитись на питанні про дозвіл не обслуговувати [PERSON] перекладачами жестової мови. 05 грудня 2020 року під час відкриття (не урочистого) спортивного залу, до Голови Кіровоградської обласної організації УТОГ звернулись присутні на заході особи з запитанням та невдоволенням присутністю [PERSON] (пояснення [PERSON] від 14 квітня 2021 р.), що також може свідчити про проблеми у стосунках між позивачем та членами УТОГ. На захід який відбувся 5 грудня 2020 р. запрошувалися ті, хто допомагав робити ремонт приміщення, та ті, хто не зможуть прийти на офіційне відкриття 15 грудня 2020 року. Він, як президент Кіровоградського обласного осередку спортивної федерації глухих України проводив захід присвячений відкриттю спортивного залу. На час карантину дозволялася кількість учасників заходу 1 особа на 10 квадратів, тому і намагалися притримуватися цих правил. Захід розпочався вчасно, але за деяких обставин вимушені були приміщення закрити. До приміщення прийшла його колишня теща [PERSON] , яка постійно провокує всіх на сварку, і тому ним було прийняте рішення вивести її з приміщення без застосування фізичної сили. Після чого захід був проведений належним чином, але згодом за проханням [PERSON] [PERSON] прийшов до неї, мотивуючи тим, що він прийшов на захід. В телеграм групі він не знаходився і про події товариства в цілому не був в курсі. Тому і виникає декілька питань, чому прийшов за кулька хвилин до закінчення заходу, чому не приходив за 10 років на жоден із заходів, чому не приходив допомагав ремонтувати це приміщення 4 роки поспіль, коли не одноразово всіх просили про допомогу? Чому він не написав особисто голові повідомлення, що він прийшов на захід з власної ініціативи, а не за проханням [PERSON] .? Чим може доказати, що я налаштовую глухих проти нього, і як це можна зробити, якщо він їм нічого поганого не зробив? 15 грудня 2020 року було офіційне урочисте відкриття спортивного залу за участю представників Центрального правління УТОГ та членів Кіровоградської обласної організації УТОГ. На заході були присутні, як [PERSON] так і [PERSON] . Крім того, в заперечення того, що дії відповідача призвели до погіршення стосунків та припинення спілкування позивача з членами УТОГ, слід зазначити про проведення загальних зборів, на яких окрім іншого розглядалась скарга [PERSON] , що відбулось 15 грудня 2020 року після офіційного урочистого відкриття спортивного залу за участю Голови Центрального правління УТОГ Чепчиної І.І., замісника голови ЦП УТОГ Котельянця С.В., голови Житомирської обласної організації УТОГ Дем`янчука В.С, а також близько 30-ти членів УТОГ, де по завершенню заходу всіма присутніми було зрозуміло про досягнення порозуміння та примирення (відповідь Голови Кіровоградської обласної організації УТОГ Майстренко М.І. від 25 грудня 2020 р). Таким чином, суперечності у відносинах позивача з членами УТОГ мали місце ще до інциденту з відповідачем, а дії останнього не були безпосереднім чинником погіршення відносин позивача з членами УТОГ. Зважаючи на вищезазначене, а також те, що позивачем не подано жодних доказів щодо її взаємовідносин з членами УТОГ як до, так і після виникнення інциденту з відповідачем, вважає позовну заяву необґрунтованою, оскільки причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових фактів стала причиною завдання шкоди. Вказано, що позивач, яка є його колишньою тещею, неодноразово провокувала на конфлікти, зокрема, це підтверджується з змісту постанови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 червня 2020 року по справі № 404/686/21, в якому зазначається про те, що додатково зібрані дільничним інспектором письмові пояснення очевидців події та документи переконують в тому, що короткочасний конфлікт був спровокований віктимною поведінкою потерпілої. Крім того, підтверджується наявність невирішених родинних та майнових конфліктів, непорозумінь, систематичних претензій Мальованої І.В. до [PERSON] 16 лютого 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив від [PERSON] . Вказано, що вина відповідача підтверджується доказами наданими до суду. Розмір грошового відшкодування визначений у сумі 15 000 грн., оскільки із-за протиправних дій відповідача глибина фізичних та душевних страждань досить велика, вона людина, яка страждає на глухоту, може спілкуватись тільки з такими ж людьми. Саме в їх присутності відповідач принизив її. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року по справі призначено судову психологічну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. 14 березня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивача, адвоката Іващенка І.Ю. про збільшення розміру позовних вимог, відповідно вказаної заяви просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 90 450 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Іващенко І.Ю. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач та його представник, адвокат Юрах В.М. проти позовних вимог заперечили, просили у задоволенні позову відмовити. Судове засідання проводилося за допомогою перекладача жестової мови Шалигіної Наталії Миколаївни. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що постановою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгороднього Є.В. від 01 червня 2021 року у справі № 404/686/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.\~ Провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до вказаної постанови, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №131185, 06 грудня 2020 року об 14 год. 45 хв., [PERSON] перебуваючи в приміщенні УТОГ по [ADDRESS] , вчинив конфлікт, під час якого виштовхував за двері [PERSON] , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 173 КУпАП. Судом було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення редакція пред`явленого [PERSON] обвинувачення відповідає кваліфікуючим ознакам фактично вчиненого ним дрібного хуліганства, оскільки [PERSON] умисно застосував стосовно [PERSON] фізичну силу. Використовуючи фізичну перевагу, всупереч волі [PERSON] виштовхав її з приміщення спортивного залу Кіровоградської обласної організації українського товариства глухих. Дії [PERSON] суперечили моральним засадам суспільства, оскільки мали вибірковий характер стосовно [PERSON] та відбувались під час публічного заходу в спортивному залі (публічне місце), в якому крім учасників конфлікту перебувало ще 20-25 осіб. Умисна поведінка [PERSON] по відношенню до [PERSON] мала образливий характер, порушила громадській порядок і спокій присутніх осіб, тому в діях винної особи наявний склад дрібного хуліганства. Додатково зібрані дільничним інспектором письмові пояснення очевидців події та документи переконують в тому, що дії [PERSON] не досягнули ступеню особливої зухвалості, оскільки короткочасний конфлікт був спровокований віктимною поведінкою потерпілої. Крім того врахована наявна сукупність тривалих попередніх невирішених родинних та майнових конфліктів, непорозумінь систематичних претензій [PERSON] до [PERSON] , що стали приводом для досліджуваної події. Вина [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №131185 від 28 січня 2021 року, довідкою про результати проведеної перевірки за повідомленням [PERSON] , рапортом чергового інспектора Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, заявою [PERSON] , рапортом ДОП Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області В. Забари, довідкою про результати проведення перевірки за матеріалами ЄО №3990 від 25 січня 2021 року, письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Суд встановив доведеною вину [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення за справами, підвідомчими суду, може бути накладено не пізніше, як через 3 місяці з дня його вчинення, а при триваючому - не пізніше 3 місяців з дня виявлення. Порушення вчинено 06 грудня 2020 року. Тобто станом на день розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився. Провадження по справі, у зв`язку з закінченням трьохмісячних строків накладення стягнення закрито. Вказана постанова судді набрала законної сили. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із спричиненням позивачу моральної шкоди завданої адміністративним правопорушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. За змістом частин 3-5 статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 90 450 грн. моральної шкоди, мотивуючи в основному тим, що внаслідок вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, потерпіла зазнала моральних страждань. Пунктами 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 639/2981/19). Вирішуючи спір в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із того, що позивачем доведено факт спричинення їй душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Доводи сторони представника відповідача щодо відсутності відповідних доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки факт заподіяння такої шкоди є очевидним і не потребує будь-яких додаткових засобів доказування. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди,

Outcome: partial