Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 25.03.2024-100003024 від 29.03.2024 у розмірі 7920 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 29.03.2024 укладено Кредитний договір № 25.03.2024-100003024 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідачем 29.03.2024 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Заявою на отримання кредиту, паспортом кредиту, графіком, підтверджено укладення кредитного договору та отримання коштів у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000,00 грн, строком 42 дні за процентною ставкою «Економ» - фіксована процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Згідно п.п. 3.1, 3.2, 4.1 Договору, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало вповному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позову до суду утворилась заборгованість у розмірі 7920,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту складає 4000 грн, по процентах - 3920 грн, чим порушуються законні права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», які підлягають захисту у судовому порядку. Ухвалою від 19.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 року головуючим у цивільній справі №214/7670/24 визначено суддю Сіденко С.І. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Судові повістки про виклик в судове засідання на 10 год.00 хв. 06.08.2025, ним отримано 19.06.2025року, що вбачається з доставки повідомлення на мобільний номер телефону, відтак слід вважати що такий належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.6\~ст.128ЦПКУкраїни судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відтак, суд приходить до висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідач про розгляд даної справи, будь-яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч.11, ч.12\~статті 128 ЦПК України\~вважає що він належним чином був повідомлений про дату, час, місце та порядок судового розгляду даної справи. Відповідно\~до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~неявки\~в\~судове\~засідання\~всіх\~учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування\~судового\~процесу\~за\~допомогою\~звукозаписувального\~технічного\~засобу\~не\~здійснюється. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, слід прийти до наступного. Судом встановлено, що 29.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25.03.2024-100003024, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 4000,00 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29.03.2024 року, строком на 42 дні. Умовами кредитного договору передбачено сплату процентів за фіксованою процентною ставкою в розмірі 2% за один день/днів користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду, протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/ залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Згідно п.3.1. Договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1\~ст. 612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. ч. 7,12\~ст.11 вказаного Закону\~договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до пункту 4 частини 2\~статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому\~Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі №754/17518/15-ц, провадження, №61-17132св18, у\~статті 629 Цивільного кодексу України\~закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі №355/385/17. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №404/502/18 провадження №61-8449св19 від 23 березня 2020 року, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір. Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~та\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідач висловив свою згоду з вищевказаним кредитним договором та доданими до нього документами в електронному вигляді шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису. Укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 29.03.2024року кредитного договору № 25.03.2024-100003024, в електронній формі відповідає приписам статей\~6\~та\~627 ЦК України, статей\~11\~та\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач\~[PERSON]\~підчас укладення кредитного договору № 25.03.2024-100003024 ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку. Під час ідентифікації відповідача [PERSON] з документів створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено\~однозначне встановлення фізичної особи. Згідно ст.1ЗаконуУкраїни«Про електроннідовірчіпослуги»-електроннаідентифікація-процедуравикористанняідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника\~юридичної особи. Ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Стаття 14 вищезазначеного закону передбачено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Згідно частини 3 «Порядок використання Системи ВаnkID Національного банку, права та обов`язки суб`єктів взаємовідносин у Системі ВаnkID Національного банку» - учасниками процесу взаємодії в Системі ВаnkID Національного банку є: користувачі та абоненти. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» являється абонентом Системи ВаnkID Національного банку з 26 жовтня 2020 року (скрін з сайту https://bank.gov.ua ). Відповідачем [PERSON] 29.03.2024 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 09.05.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 7920 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 гривень, та по процентам в розмірі 3920 грн., чим порушено права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Суму заборгованості відповідачем не спростовано, як і не надано суду доказів належного виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, оскільки як встановлено, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем по кредитному договору. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що\~позовні вимоги про стягнення суми заборгованості по поверненню кредитних коштів відповідно до договору кредиту є підставними, а тому такі слід задовольнити. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422грн. 40коп. На підставі ст. ст. 526, 530, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved