Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 18.07.2025 ТОВ «Кошельок» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 400 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 5 000 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 12 400 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 14.11.2021 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 2,5% в день та строком кредитування 20 діб, тобто до 04.12.2021. Кредитодавець належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 17 400 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 5 000 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 12 400 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Доводи сторін у справі Позивач просив проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відзив на позов відповідач не подавав. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 14.11.2021 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 2,5% в день та строком кредитування 20 діб, тобто до 04.12.2021 (а.с. 15 зворот). Цього ж дня, ТОВ «Кошельок» перерахувало на банківський рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5 000 грн (а.с. 11, 12). Крім того, згідно із п. 3.6. кредитного договору сторони погодили, що користування позичальником кредитними коштами після закінчення лояльного періоду має наслідком продовження строку дії договору, строком на 90 днів на умовах, передбачених пунктами 3.7.-3.15 кредитного договору. Установлено, що строк дії кредитного договору було продовжено на 90 днів, тобто до 04.03.2022. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 17 400 грн, з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 5 000 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 12 400 грн (а.с. 22). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а відповідач, у свою чергу, не повернула своєчасно кредитні кошти, і станом на день звернення позивача до суду із зазначеним позовом існує заборгованість за кредитним договором. Таким чином, невиконання відповідачем договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. Позивачем на підтвердження погодження сторонами істотних умов кредитного договору, укладення сторонами кредитного договору, перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, надано належні, допустимі та достатні докази, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved