Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

18.08.2025 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту народження дитини жіночої статі - [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна, відомості про матір - [PERSON] , [INFO] , громадянство Україна, відомості про батька внести на підставі ст.135 Сімейного кодексу України - [PERSON] , [INFO] (а.с. 1-4). Свої вимоги заявник обґрунтовує наступним. [INFO] в м.Севастополь, АР Крим, в неї у незареєстрованому шлюбі народилася донька [PERSON] . 16 лютого 2023 року вона отримала свідоцтво про народження дитини, видане на тимчасово окупованій території. З батьком дитини вона не проживає, та вимушена повернутися до батьків, які проживають в м.Бориспіль Київської області. Встановлення факту народження дитини їй необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства дитини та реалізацією в подальшому всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Ухвалою судді від 19.08.2025 заяву призначено до судового розгляду (а.с.12). 20.08.2025 від заінтересованої особи надійшли заперечення на заяву [PERSON] про встановлення факту народження, відповідно до яких просять відмовити у задоволенні заяви звертають увагу, що відповідно до вимог ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою, без зазначення дати народження батька., в той час, як в наданих документах, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька зазначені в повному обсязі - [PERSON] , [INFO] , громадянство - Російська Федерація, національність росіянин, який визнав батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання заявник не з`явилась, за змістом поданої заяви просила розглянути справу без її участі. Подала заяву від 21.08.2025, за змістом якої додатково повідомила, що місце перебування батька дитини [PERSON] їй невідоме, він народився в Україні, м.Севастополь, на момент окупації АР Крим мав громадянство України, що підтверджується копією Свідоцтва про встановлення батьківства. Заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду. Дослідивши матеріали цивільної справи та долучені заявником документи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник громадянка України [PERSON] , [INFO] , місце народження - м.Київ, Україна, [INFO] у м.Севастополь, Автономна Республіка Крим, народила дитину - дівчинку вагою 4150 грамів, що підтверджується доданими до заяви документами: ID паспортом заявника № [NUMBER] , копією медичного свідоцтва серія 67 №2022193209 (а.с. 3-4, 6). Також встановлено, що батьком дитини відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серія [NUMBER] (а.с.19) та свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] (а.с.9) є [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Севастополь Україна. Суд звертає увагу, що в силу вимог ст.ст.2,12 Закону України «Про громадянство України» від 8 жовтня 1991 року №1636-XII, в чинній на дату народження [PERSON] редакції (на 03.05.1994 року) він за народженням також набув громадянство України, про що вказує заявник у своїй заяві від 21.08.2025. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч. 2 та 3 вказаної статті будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є : а) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (із змінами) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.012013 року №9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 45, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. В силу вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» д ержавна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до вимог ч. 4 та ч. 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження за встановленою МОЗ України формою, а факт народження дитини підтверджено наданими у судовому засіданні письмовими доказами, с вимоги заявника слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Суд звертає увагу, що в силу вимог ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України робиться запис про батьків дитини, якщо батьківство не встановлене, а саме визначає, що п ри народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Разом із з цим згідно із наданими заявником копіями Свідоцтва про встановлення батьківства та про народження дитини, обидва з яких були видані 16 лютого 2023 року в одному й тому ж самому відділі РАЦС м. Севастополь, встановлено, що батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Севастополь, АК Крим, Україна. Отже, в силу вимог ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, з урахуванням вимог ст.122 Сімейного кодексу України слід зазначити, що батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Відповідно до вищенаведених вимог ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ці обставини щодо батька дитини мають бути враховані судом при ухваленні рішення щодо встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території. Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини, а отже в інтересах дитини, яка за народженням є громадянкою України (п.1 ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III). На підставі викладеного,

Outcome: partial