Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У вересні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник АТ «Універсал Банк» зазначав, що банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank, за заявою клієнтів, встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банком, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 08.07.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг 08.07.2018 відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено у розділі І Умов і правил та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 20000,00 грн., що зазначено у довідці про розмір встановленого кредитного ліміту. Після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснював повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених умовами та правилами, а також тарифами. У зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг від 08.07.2018 у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 25792,80 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 25792,80 грн. Посилаючись на зазначені обставини, представник АТ «Універсал Банк» просив суд стягнути з\~\~ [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 25792,80 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( за тілом кредиту) у сумі 25792,80 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 08 липня 2018 року відповідачем підписана анкета-заява до договору про надання банківських послуг з проханням відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я. Анкета-заява є, також, заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком підпису. Відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. В Анкеті-заяві зазначено, що підписуючи цю заяву відповідач підтвердив отримання примірника договору в мобільному додатку, ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення договору, зобов`язався виконувати умови договору. Представником позивача до позовної заяви надано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, витяг з Тарифів за картою монобанк, паспорт споживчого кредиту чорної картки монобанк, які не підписані відповідачем. Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», витяг з тарифів за карткою та паспорт споживчого кредиту, які розміщені на сайті та містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, а відтак їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З тих підстав, що надані умови і правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Щодо посилань на паспорт споживчого кредиту, представник відповідача зазначив наступне. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. З огляду на ці приписи паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон № 1734-VІІІ включає до форми договору про споживчий кредит. Таким чином, паспорт споживчого кредитування не може безумовно свідчити, що між сторонами погоджено істотні умови договору про розмір відсотків за анкетою- заявою. Крім того, у паспорті споживчого кредиту зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2019, дата надання інформації це дата підписання договору кваліфікованим електронним підписом кредитодавця, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Таким чином,\~зазначений паспорт\~споживчого кредиту\~містить узагальнену\~інформацію про\~умови кредитування\~та орієнтовану\~загальну вартість\~кредиту та\~має передувати\~укладенню кредитного\~договору з\~позичальником і\~сам по\~собі не\~може вважатися\~умовами кредитного\~договору чи\~його частиною\~до укладення\~основного договору\~про споживчий\~кредит,\~крім того\~не містить\~підпису відповідача\~про ознайомлення\~з ним.Тому, вважає, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо нарахування відсотків за користування кредитом, які виходячи з наданого розрахунку заборгованості нараховувались банком відповідачу. Крім того, позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з Тарифів банку, що розміщений на сайті https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. Однак, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms), неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період із часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Наданий позивачем Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальницею, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальниці, яка безпосередньо підписана останньою, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальницею запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той\~же час\~розрахунок заборгованості\~не є\~документом первинного\~бухгалтерського обліку,\~а є\~одностороннім арифметичним\~розрахунком стягуваних\~сум,\~який відповідно\~повністю залежить\~від волевиявлення\~і дій\~однієї сторони\~(банку).\~Однак,\~ в\~матеріалах справи\~відсутні первинні\~бухгалтерські документи\~позивача на\~підтвердження перерахування\~кредитних коштів\~на банківський\~картковий рахунок\~відповідача.\~Зокрема,\~АТ «Універсал\~Банк» не\~надано суду\~копію меморіального\~ордеру,\~платіжного доручення,\~виписку по\~картковому рахунку,\~тощо. Тобто, позивачем не надано доказів, відповідно до положень 76-79ЦПК України, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки долучений позивачем розрахунок заборгованості є одностороннім арифметичним розрахунком та не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості, а додатки до позовної заяви без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. В анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку, строк дії цієї картки. Крім того, матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З урахуванням того, що у наданих до позовної заяви матеріалах відсутні виписки з особового рахунку відповідача, а саме рух коштів, позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що відповідач дійсно отримав грошові кошти у вигляді кредитного ліміту та у якій саме сумі, а також наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку, як про це зазначає позивач. Долучений позивачем розрахунок заборгованості є одностороннім арифметичним розрахунком та не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом використання відповідачем кредитних коштів у межах кредитного ліміту та наявності заборгованості. Крім того, долучений позивачем розрахунок виходить за строк позовної давності, як загальної, так і позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), що встановлена строком в один рік (ст.ст. 257, 258 ЦК України). У відзиві представник відповідача надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач та які складаються з: 5000,00 грн. - судовий збір, 20000,00 грн. професійна правнича допомога, 10000,00 грн. вчинення інших процесуальних дій. Просить застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача, які заявлені за межами строку позовної давності, та відмовити в задоволенні таких вимог. Позовні вимоги АТ «Універсал Банк» залишити без задоволення. Представник позивача надав до суду додаткові пояснення по справі, у яких вказав що твердження відповідача про те, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток monobank не були особисто ним підписані та не узгоджені з ним є хибними, оскільки відповідно до Анкети-заяви, яка власноруч підписана відповідачем, договір про надання банківських послуг «Monobank» - укладений між банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування що складається з: «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток «Monobank», Анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, тарифів. У розділі І Умов і Правил визначено, своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих «Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток «Monobank», паспорту споживчого кредиту та усіма умовами інших частин договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. В частині 6 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 08.07.2018 року [PERSON] просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний / електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Також у відповідності до анкети-заяви, яка підписана відповідачем власним підписом, передбачено, що «Підписанням цього Договору підтверджую, що я ознайомлений з Умовами і правилами надання Банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення» (пункт 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг). Отже враховуючи той факт, що платіжна картка надається відповідачу не активованою, а для використання вказаної платіжної карти її необхідно активувати, активація такої платіжної карти здійснюється виключно через мобільний додаток, який відповідач повинен встановити на своєму смартфоні (інші варіанти активації платіжної карти «Monobank» неможливі), а також те, що відповідач самостійно вводить власний номер телефону у мобільний додаток для його подальшої ідентифікації, то відповідно відповідач у повній мірі ознайомлений з Умовами і правилами, адже в мобільному додатку позичальника міститься інформація про розмір кредитного ліміту та паспорт споживчого кредиту розділу ІІ Умов та правил з відповідними прикладами та поясненнями, що дозволяють всебічного та повно зрозуміти права та обов`язки позичальника. Оскільки Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток «Monobank» діяли у період з 21.06.2018 по 15.08.2018, тому паспорт споживчого кредиту був чинним до 01.01.2019 оскільки він є частиною Умов і правил. Щодо кредитного ліміту позивач надав суду копію виписки про рух коштів по картці від 11.11.2024, підписану операційним директором [PERSON] та скріплену печаткою банку. Із неї вбачається як змінювався кредитний ліміт за весь період кредитування із зазначенням дат та часу зміни. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. Відповідно до копії виписки про рух коштів від 11.11.2024 банк повідомив про розмір встановленого кредитного ліміту [PERSON] через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.07.2018. Так, із виписки вбачається, що вперше кредитний ліміт відповідачу був встановлений 29.12.2021 у розмірі 20 000,00 грн. Відповідно до Розділу II Умов і правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно п. 3 Паспорту споживчого кредиту, сума/ліміт кредиту (грн.) становить від 0 до 100000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку). Сторони домовилися, що банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку. Про отримання кредитних коштів свідчить і той факт, що відповідач періодично здійснював погашення кредиту відповідно до розрахунку заборгованості, який був наданий разом із позовною заявою. Відповідно до розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 25 792,80 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн., заборгованість за пенею - 0,00 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн. Разом- 25 792,80 грн. Розрахунок заборгованості це офіційний документ, що виготовляється уповноваженим працівником банку та засвідчується банківською печаткою та підписом представника позивача, формується у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. У розрахунку містяться відомості про те, із чого складається тіло кредиту за договором про надання банківських послуг від 08.07.2018 (тіло кредиту, відсотки, комісія, пеня) та дати їх нарахування. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. Щодо строку позовної давності вказав, що відповідно до Умов і правил, а саме Розділу I, термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 30 років. Положення Умов і правил не суперечать чинному законодавству, оскільки законодавством України передбачено можливість збільшення тривалості позовної давності за домовленістю сторін. Не згоден з розміром судових витрат, вказаних представником відповідача у відзиві, оскільки вважає їх вартість суттєво завищеною для даної категорії справ. Просить задовольнити позовні вимоги АТ « Універсал Банк» з урахуванням наданих доказів. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив справу слухати без їх участі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08.07.2018 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, в якій відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, 08.07.2018 [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання анкети-заяви до договору. Розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № [NUMBER] становить 20000,00грн. В Анкеті-заяві зазначено, що своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана нею Анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Зазначено, що підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. До позовної заяви банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджених Рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» Протокол № 23 від 21.06.2018. До вказаних Умов і правил входять наступні додатки: Тарифи картки monobank, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які в Анкеті-заяві зазначені складовими договору про надання банківських послуг. Додані Умови і правила, а також указані додатки не містять підписів сторін. Наявні у справі Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту не містять відомостей про те, що вони стосуються договору, укладеного з [PERSON] . Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості за договором станом на 08.08.2023 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 25792,80\~грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)\~25792,80грн.; загальний залишок заборгованості за відсотками\~0,00 грн.; заборгованість за пенею\~0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання\~0,00 грн. Із зазначеного документу вбачається, що Банком відсотки за користування кредитом не нараховувались, заборгованість за відсотками відсутня. При цьому банком проводилось списання коштів, зокрема, щомісячне списання відсотків з квітня 2022 року по лютий 2023 року, що підтверджується випискою по рахунку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Як свідчить тлумачення статті 526\~ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207\~ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин\~дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Частиною 5\~статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В Анкеті-заяві позичальника від 08.07.2018 процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Анкетою-заявою від 08.07.2018, посилався на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які викладені на банківському сайті: https://www.Monobank.ua/terms як невід`ємну частину спірного договору та Тарифи за карткою Monobank. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, надані Витяг з Тарифів за карткою Monobank та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, надані банком Витяг з Умов і правил та додатків до них не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд вважає необґрунтованими посилання Банку на те, що відповідач підтвердив свою згоду з Умовами і правилами, які надано до справи, у момент реєстрації, коли Банком згенеровано і відправлено йому на мобільний номер ОТР-пароль, а споживач ввів цей пароль у мобільному додатку «Monobank»; відповідач мав ознайомитися з Умовами і правилами, тарифами та натиснувши у додатку «Продовжити», погодився з цими умовами і правилами, виходячи з наступного. Надані позивачем Умови і правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Витяг з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», розміщені на сайті https://www.мonobank.ua/terms, а також відповідні додатки Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка міститься в матеріалах даної справи та не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08.07.2018 шляхом підписання Анкети-заяви. Крім того, зазначення в Анкеті-заяві про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідачем саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина 1статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з п. 22 ч. 1ст.\~1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Судом встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами договір від 08.07.2018 у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625,1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту. Аналогічну позицію в частині письмової форми договору та підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема при розгляді справи № 342/180/17-ц (Провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019р. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість станом на 08.08.2023 у розмірі 25792,80\~грн., з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)\~25792,80 грн. Судом встановлено, що в Анкеті-заяві від 08.07.2018 відповідач просив відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена. З розрахунку заборгованості вбачається, що Банком проводилось нарахування процентів, які списувались та зараховувались у загальну заборгованість за тілом кредиту за період з квітня 2022 року по лютий 2023 року. За даними виписки по рахунку відповідача і розрахунку заборгованості, загальна сума таких процентів становить 7188,33 грн. Вимог про стягнення процентів за користування коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625,1048 ЦК України, Банк не пред`явив. Позивачем не додано до матеріалів справи Умов і правил (а також відповідних додатків Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту), які були чинними на момент підписання Анкети-заяви; матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Оскільки в Анкеті-заяві від 08.07.2018 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком коштів в рахунок погашення відсотків. Внаслідок таких дій банку тіло кредиту безпідставно збільшено на суму нарахованих та несплачених відповідачем відсотків за користування кредитом, а тому визначена банком заборгованість за тілом кредиту з урахуванням відсотків є необґрунтованою. Суд відхиляє посилання позивача на ту обставину, що доказом досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору є Паспорт споживчого кредиту, оскільки Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20. Щодо особливостей укладення договору у системі «Monobank», де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні\~Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, як була підписана анкета-заява за допомогою генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використана для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП). Посилання позивача на визначену\~Законом України «Про електронну комерцію»\~спрощену процедуру підписання договорів, не спростовує необхідності дотримання вимог\~ст. 1055 ЦК України\~щодо письмової форми договору при узгодженні його умов, що означає, що всі його складові мають бути підписані в належний спосіб (письмово або електронним підписом). Відтак, слід зарахувати ці кошти (списані в рахунок погашення відсотків) саме на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим слід зменшити суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок списаних Банком відсотків у сумі 7188,33 грн., до розміру 18604,47 грн. (25792,80\~грн. 7188,33 грн. = 18604,47 грн.). Аналогічну позицію щодо зарахування на погашення тіла кредиту коштів, сплачених боржником на погашення неправомірно нарахованих відсотків, котрі не передбачено в анкеті-заяві, наведено у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22), в якій АТ «Універсал Банк» було пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank». Щодо сплати позивачем судового збору за рахунок коштів [PERSON] з кредитного ліміту встановлено наступне. Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн. двома платежами: 03.10.2023 на суму 2684,00 грн. та 11.06.2024 на суму 344,00 грн. З виписки руху коштів по картці відповідача вбачається, що банком було проведено нарахування судових витрат 03.10.2023 у сумі 2684,00 грн. та 11.06.2024 у сумі 344,00 грн., тобто зазначені суми фактично сплачені за рахунок коштів [PERSON] з кредитного ліміту. Заборгованість за кредитом стягується станом на 08.08.2023, тобто визначена банком заборгованість не містить в собі віднесених в подальшому до тіла кредиту сум сплаченого судового збору за подання до суду позову. З урахуванням наведеного підстави для зменшення суми заборгованості за тілом кредиту на суму судового збору, сплаченого за рахунок коштів [PERSON] з кредитного ліміту, відсутні. Доводи відповідача щодо застосування позовної давності, суд відхиляє з огляду на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена\~ст. 258 цього Кодексу\~встановлюється тривалістю у один рік. До вимог про стягнення заборгованості застосовується загальна позовна давність. 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Крім того 15.03.2022 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено зокрема пунктом 19 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути заборгованість станом на 08.08.2023, відтак позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 18604,47 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 72,1%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно частці задоволених позовних вимог, що становить 2184,07 грн. В частині вирішення питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень ст. 137 ЦПК України. Представник відповідача звернувся із заявою про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, у сумі 21500,00 грн. З наданих доказів встановлено, що відповідач [PERSON] 14.10.2024 уклав договір № 14/10/2024 про надання правничої допомоги з адвокатом Луценко Ю.В., що підтверджується копією ордеру, виданого на підставі договору № 14/10/2024 від 14.10.2024. Також 14.10.2024 між [PERSON] та адвокатом Луценко Ю.В. укладено додаткову угоду №1 до договору № 14/10/2024 від 14.10.2024 про надання правничої допомоги, згідно з якою розмір гонорару адвоката становить: консультація 1500,00 грн./година, вивчення справи 1500,00 грн./година, заяви по суті справи до суду першої інстанції 3000,00 грн./година, участь у судовому засіданні 5000,00 грн./година. Відповідно до акту виконаних робіт за договором № 14/10/2024 від 14.10.2024, адвокатом Луценко Ю.В. надано послуги з надання правничої допомоги на суму 21500,00 грн., а саме: консультація/вивчення справи 1500,00 грн., відзив 6000,00 грн., заява Е-суд 1000,00 грн., заява ВКЗ 1000,00 грн., заява про витребування оригіналів 1000,00 грн., письмові пояснення 1000,00 грн., судові засідання 10000, 00 грн. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. Враховуючи заперечення представника позивача щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, перевіривши їх необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правничої допомоги, визначеним статтями\~19,\~20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи, що вказана справа є справою незначної складності, ціну позову, суд доходить висновку про неспівмірність обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) складності справи, які просить стягнути представник відповідача та про наявність підстав за клопотанням представника позивача зменшити розмір витрат відповідача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 7000,00 грн., виходячи з реальності та розумності розміру таких витрат. Враховуючи, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із частковим задоволенням позову (на 72,1%), з позивача на користь відповідача на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі, пропорційному розміру позовних вимог, в частині яких позивачу відмовлено (27,9%), що становить 1953,00 грн. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. З урахуванням того, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 2184,07 грн., а з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, у сумі 1953,00 грн., суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача, на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю позивачу у сумі 231,07 грн.

Outcome: partial