Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 29.05.2025 [PERSON] через свого представника адвоката Ковалевську Д.С. звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» (далі ПрАТ «СК «Саламандра») про стягнення недоплаченого страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказав, що 22.11.2024 о 10 год. 30 хв. в м. Дніпрі по вул. Паторжинського 11, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «DAEWOO» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] (Позивач по справі). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після ДТП водії обох транспортних засобів за спільною згодою оформили повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), в якому водій [PERSON] згідно п.12 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та схеми ДТП є винним. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра» згідно з Полісом № 218166556, франшиза становить 2600,00 грн. Позивач 22.11.2024 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. 14.05.2024 Національним Банком України прийнято Рішення №166-рш Про застосування до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Рішення набрало чинності з 14 травня 2024 року. Як зазначено на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України: ПрАТ СК Саламандра та МТСБУ погодили механізм проведення виплат страхового відшкодування потерпілим за діючими полісами ОСЦПВ за рахунок централізованих фондів Бюро. Представником позивача 20.02.2025 подано заяву про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України. З метою визначення розміру матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП « [PERSON] », з яким уклав договір про проведення незалежної оцінки від 28.11.2024. ФОП « [PERSON] » 03.01.2025 складено Звіт про оцінку транспортного засобу № 28-11-24-2Р, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 47136,84 грн, в тому числі ПДВ на складові частини 763,39 грн. Оскільки позивач в заяві про виплату страхового відшкодування зазначив власні банківські реквізити на виплату страхового відшкодування, то розмір страхового відшкодування, становить 46 373,45 грн. (розмір матеріального збитку без урахування ПДВ) на підставі Звіту про оцінку № 28-11-24-2Р. Без узгодження розміру страхового відшкодування Моторним (транспортним) страховим бюро України 19.03.2025 здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 15887,70 грн. 17.04.2025 відповідачеві направлено досудову вимогу, яка залишилась проігнорованою. Таким чином, недоплачений розмір страхового відшкодування становить 27885,75 грн., що становить різницю між вартістю матеріального збитку без ПДВ відповідно до Звіту № 28-11-24-2Р (46373,45 грн), сплаченою сумою страхового відшкодування (15887,70 грн.) та франшизою (2600,00 грн.). Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра» страхове відшкодування у розмірі 27885,75 грн. Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідач ПрАТ «СК «Саламандра» позовні вимоги не визнав. 17.06.2025 представник відповідача Лукашук В.В. надала відзив на позовну заяву (а.с. 52-55), у якому вказала, що ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» повністю виконало свої зобов`язання за договором. Діючи відповідно до вимог статей 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач здійснив розрахунок страхового відшкодування на основі Звіту № 1683 від 12.03.2025, складеного відповідно проведеного огляду транспортного засобу від 22.11.2024 оцінювачем [PERSON] . Страхове відшкодування визначено у 18487,70 грн без урахування ПДВ, з урахуванням розміру франшизи яка становить 2600 грн., розмір страхового відшкодування становить 15887,70 грн, що підтверджується Страховим актом №0054370.11.24/2 14.05.2024 Національним Банком України прийнято Рішенням №166-рш Про застосування до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Рішення набрало чинності з 14 травня 2024 року. Відповідно до цього Відповідач звернувся до Моторно - транспортне бюро України із запитом про здійснення відшкодування по страховим справам серед яких була страхова справа №0054370.11.24/2 про відшкодування гр. [PERSON] збитків завданих внаслідок ДТП. Внаслідок чого 19.03.2025 МТСБУ на картковий рахунок позивача перераховане страхове відшкодування у розмірі 15887,70 грн згідно наказу №3.1/7712 від 18.03.2025, що повністю відповідає визначеній сумі страхового відшкодування. Таким чином, з моменту здійснення страхового відшкодування відповідно до страхового акту №0054370.11.24/2 та звіту №1683 від 12.03.25 відповідач повністю виконав свої зобов`язання перед позивачем. Якщо позивач вважає, що виплаченої суми страхового відшкодування недостатньо для покриття завданої шкоди, він має право звертатись виключно до винної особи з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а не до страхової компанії, яка вже виконала свої зобов`язання. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача\~13.06.2025\~надав відповідь на\~відзив (а.с. 86-93), у якій не погодився із викладеними у відзивах відповідачів твердженнями та вважав, що Звіт про оцінку №1683 є неналежним доказом завданого позивачу збитку з огляду на наявності у ньому суттєвих порушень законодавства з оцінки майна та невідповідність вимогам Закону про ОСЦПВВНТЗ. Оцінювач [PERSON] , який складав Звіт про оцінку №1683 мав керуватися профільним Законом Україні «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно з ст. 10 цього Закону у редакції, чинній на момент складання Звіту, оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Відповідно до ст. 11 Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Тобто не може будь-яка особа замовляти оцінку майна. Тільки в разі якщо оцінене майно їй належить правомірно фактично та/або юридично та у випадку, якщо замовник діє за дорученням законного власника/володільця. Позивач не замовляв проведення оцінки у оцінювача [PERSON] , не давав доручення страховій компанії на проведення оцінки його майна. В зв`язку з цим, оцінювач [PERSON] , дотримуючись ст. 10, 29, 31 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» після встановлення факту належності пошкодженого транспортного засобу [PERSON] та відсутності доручення від імені позивача на проведення ним оцінки мав відмовитися від проведення оцінки неналежному замовнику. Тому Звіт про оцінку №1683 є недійсним, оскільки проведення оцінки та результат зазначеного Звіту отриманий з порушенням ст. 10, 11, 31 Закону. Також відповідач не може наділити та не наділила замовника оцінки ТОВ «Фінанс-Лайн» правом на замовлення та проведення оцінки транспортного засобу «DAEWOO» д.н.з. [NUMBER] за страховим випадком [PERSON] . Звіт про оцінку [PERSON] на замовлення ТОВ «Фінанс-Лайн». Представник відповідача у відзиві не вказує, на якій підставі ТОВ «Фінанс Лайн» замовляло проведення оцінки автомобіля позивача у оцінювача [PERSON] та не долучає доказів. Отже, замовник оцінки у оцінювача [PERSON] є неналежним як в силу профільного закону про оцінку майна. Відповідачем надано лише аркуші під назвою «Звіт №1683» без жодного підпису оцінювача [PERSON] та без печатки керівника суб`єкта оціночної діяльності, що прямо суперечить ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». [PERSON] особисто не оглядав транспортний засіб позивача, його було оглянуто та сфотографовано представником страховика 28.11.2024 у м. Дніпрі Якименком Русланом Миколайовичем, що підтверджується протоколом огляду КТЗ, що підписаний представником страховика [PERSON] і позивачем. [PERSON] передав відповідачеві електронні цифрові фотокартки та складений протокол огляду, на підставі якого неправомірно оцінювач [PERSON] зробив пачку аркушів під назвою «Звіт про оцінку №1683» без жодного підпису оцінювача на підставі замовлення неповноваженого замовника ТОВ "Фінанс Лайн". Вказане підтверджується скріном з кабінету МТСБУ, де в справу позивача відповідач завантажив протокол огляду [PERSON] та цифрові фотокартки з огляду. Згідно з п. 1.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Тобто, відповідно до п. 5.1 Методики без особистого огляду експертом автомобіля може бути складено тільки висновок експерта, проте проведення оцінки без особистого огляду оцінювачем об`єкта оцінки не передбачено. Як зазначено в п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц у випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі. Враховуючи, що огляд автомобілю позивача проведений [PERSON] , а оцінювач [PERSON] не бачив автомобіль то Звіт про оцінку №1683, складений оцінювачем [PERSON] є неналежним доказом, а Звіт про оцінку транспортного засобу № 28-11-24-2Р складений оцінювачем [PERSON] на замовлення власника та на підставі особистого огляду оцінювача [PERSON] є єдиним об`єктивним та дійним доказом завданої позивачу шкоди, що відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Крім того, звіт про оцінку на замовлення страховика без узгодження його результатів з потерпілою особою не є належною підставою для здійснення страхового відшкодування у розмірі визначеному результатами такого звіту та суперечить приписам п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції 2004 року. Наполягала на задоволенні позову. Рух справи. Ухвалою судді від 03.06.2025 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено у спрощеному провадженні з викликом сторін (а.с. 41). Представник позивача адвокат Ковалевська Д.С. у судове засідання надала за, у якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати без її участі (а.с.182). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи категорію спору (малозначна справа), наданий відповідачем відзив, надану позивачем відповідь на відзив, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 22.11.2024 о 10 год. 30 хв. в м. Дніпрі по вул. Паторжинського 11, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «DAEWOO» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водії транспортних засобів оформили повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), у якому водій [PERSON] згідно п.12 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та схеми ДТП є винним у вчиненні ДТП (а.с. 10). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра» згідно з Полісом № 218166556, про що наявний витяг з бази даних МТСБУ про дійсність дії полісу на дату ДТП. Згідно полісу франшиза становить 2600,00 грн (а.с. 11). 22.11.2024 позивач звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з повідомленням про ДТП і заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13, 15). 14.05.2024 Національним Банком України прийнято Рішення №166-рш Про застосування до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Саламандра заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Рішення набрало чинності з 14 травня 2024 року. Як зазначено на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України: ПрАТ СК Саламандра та МТСБУ погодили механізм проведення виплат страхового відшкодування потерпілим за діючими полісами ОСЦПВ за рахунок централізованих фондів Бюро. Представник позивача 20.02.2025 звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України. ПрАТ «СК «Саламандра» розраховане страхове відшкодування на основі Звіту № 1683 від 12.03.2025, складеного оцінювачем [PERSON] на замовлення ТОВ «Фінанс-Лайн». Страхове відшкодування визначено в сумі 18487,70 грн без урахування ПДВ, з урахуванням розміру франшизи 2600 грн., тобто 15887,70\~грн (а.с. 58-64). Транспортний засіб оглянуто представником страховика 28.11.2024 Якименком Р.М., про що складено протокол огляду КТЗ, підписаний представником страховика Якименко Р.М. та позивачем (а.с. 98 99). До протоколу долучено фотографії пошкодженого транспортного засобу (а.с. 102 157). З метою визначення розміру матеріального збитку позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , уклав договір про проведення незалежної оцінки від 28.11.2024. ФОП [PERSON] 03.01.2025 складено Звіт про оцінку транспортного засобу № 28-11-24-2Р, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику DAEWOO» Т13110, д.н.з. [NUMBER] , становить 47136,84 грн, в тому числі ПДВ на складові частини 763,39 грн (а.с. 16 20). Отже, розмір матеріального збитку без урахування ПДВ становить 46373,45\~грн. МТСБУ 19.03.2025 виплачене позивачеві страхове відшкодування у розмірі 15887,70 грн (а.с. 29-30). 17.04.2025 позивач направив відповідачеві досудову вимогу (а.с. 33-34), яка залишена без реагування. Недоплачений розмір страхового відшкодування, на думку позивача, становить 27885,75 грн, визначений як різниця між вартістю матеріального збитку без ПДВ відповідно до Звіту № 28-11-24-2Р (46373,45 грн) та сплаченою сумою страхового відшкодування (15887,70 грн) і франшизою (2600,00 грн.). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно із п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10\~робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик,

Outcome: approved