Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просять стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 12703-02/2024 в сумі 17 500,00 грн. та за договором позики № 6820037 в розмірі 13 462,50 грн., та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] уклала із ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 12 лютого 2024 року кредитний договір № 12703-02/2024. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. відповідно до п.п.1.1. п.1 Кредитного договору, товариства надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.п.3.3. п.3 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п.п. 2.3. п.2 кредитного договору, для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами товариства, документами щодо взаємодії з споживачами. Ці правила є публічними пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 28.05.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема права вимоги до [PERSON] в розмірі 17 500,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 12 500 грн. та 0 грн. сума заборгованості за пенею 24 січня 2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 6820037, який підписаний електронним підписом позичальника. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів та ЗУ «Про захист персональних даних». 11 січня 2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024 відповідно до якого, до останніх перейшло право вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 6820037 в сумі 13462,50 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн. суму заборгованості за процентами за користування позикою та 4462, 50 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.\~ У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, пояснив, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили факт отримання [PERSON] кредитних коштів, платіжне доручення у матеріалах справи відсутнє. На запитання головуючого уточнив, що відповідач [PERSON] кредитних коштів не отримувала. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 12 лютого 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12703-02/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Кредит наданий строком на 100 днів в розмірі 5000,00 грн. (п.1.1, 1.2\~ договору) зі процентною ставкою становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору ( п. 1.4.1). Кредит надається клієнту в безготівкової формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4731-21хх-хххх-7980 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (1.6.) 12.02.2024 підписано додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 12703-02/2024 п.1 графік платежів та паспорт споживчого кредиту. 28.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 28052024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 500,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 12703-02/2024 від 12.02.2024 року за період з 28.05.2024 по 30.09.2024, станом на 30.09.2024 заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 17 500 грн. (5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу + 12 500 грн. сума заборгованості за відсотками) 24.01.2024 [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» уклали договір позики № 6820037. Згідно п. 2.1 договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. Сума позики 3000 грн.(п.2.3.3.) Строк позики до 13 квітня 2024 року (80 днів) (п.2.3.4.). Базова процентна ставка 2,50000 % на день, акційна процентна ставка 1,25000%, основна процента ставка, фіксована 2,50000% на день (пункти договору 2.4.1. 2.4.2, 2.4.3.)\~ Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті (п. 2.5.) Згідно з додатком №1 до договору позики ТОВ «Маніфою» зроблено відповідний розрахунок за договором позики № 6820037. Також, позивачем додано паспорт позики, в якому зазначені умови надання коштів у позику та зазначено, що споживач [PERSON] підписала його 24.01.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором g15893. В подальшому ТОВ «МАНІФОЮ» (клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»)(фактор) 11.01.2024 уклали договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позику (плата за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Пунктом 1.2 визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі відповідного реєстру Боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Пунктом 3.4. визначено, що моментом виконання фактором грошового зобов`язання, сторони визначають момент надходження ціни продажу за відповідним реєстром боржників на рахунок клієнта зазначений в п.3.2. даного Договору. ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду №5 до договору факторингу № 11-01/24 про наступне: загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №5 від 17.07.2024 становить, ціна відсутня. 17.07.2024 між вказаними сторонами укладено акт прийому передачі реєстрів боржників №5 від 11.01.2024 за договором факторингу №11-01/24. Також, додано витяг з реєстру боржників №5 до договору факторингу №11-01/2024, в якому вказано боржника [PERSON] та суму заборгованості за договором позики № 6820037 в розмірі 13 462,50 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 000,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 4 462, 50 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 6820037 від 24.01.2024 за період з 17.07.2024 по 30.09.2024, станом на 30.09.2024 заборгованість [PERSON] за даним договором позики складає 13 462,5 грн. (3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу + 10462,5 сума заборгованості за процентами за користування позикою). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Стаття 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У ст. ст.525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що відповідає положенням статті 1055 ЦК України. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст. 1077 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з вимогами ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Так, позивач не надає будь-яких належних та допустимих доказів (виписки по рахунку, первинні документи, платіжні виписки, чеки, розрахунки), на підставі яких суд може з`ясувати обставини, які мають значення для справи таких як, яку суму коштів в кредит отримала відповідач по вищевказаним кредитним договорам, дату перерахування вказаних коштів, сплату кредиту та відсотків, відповідно до яких можливо визначити отримання відповідачем кредиту, обсяг наданого кредиту. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам, розмір яких та порядок нарахування жодним чином не обгрунтовано та в матеріалах справи взагалі відсутній розрахунок заборгованості за вище вказаними кредитними договорами як первинного документу, який має бути складений кредитодавцем, який надав кредит. Відповідно до ч. 2ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. При цьому відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. У постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі №753/20537/18 відображений правовий висновок згідно з яким належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Натомість позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договорами, зокрема платіжного доручення чи іншого документу, який би підтверджував факт оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами факторингу №28052024 від 28.05.2024, № 11-01/2024 від 11.01.2024. Належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №910/16109/14). Крім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не долучено до матеріалів справи інших доказів передачі права вимоги за кредитними договорами № 12703-02/2024, 6820037,оскільки із договорів факторингу, не можливо повністю ідентифікувати кредитні договори, за якими передано право вимоги, його номер, дату укладення, прізвище ім`я та по-батькові боржника, а також реєстраційний номер картки платника податків, який належить боржнику, оскільки не надано реєстрів боржників, які мають відповідну форму та є невід`ємною частиною договорів. Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами кредиту, а відповідач ці кошти отримала та не доведено, що позивач набув право вимоги за вищевказаними кредитними договорами як і не долучено документів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Слід також зазначати, що позивачем не у повному обсязі надано договори факторингу. Зокрема, договори містять 10 пунктів, в останньому пункті вказано реквізити сторін договору, проте поданий суду договір факторингу за № 11-01/2024 від 11.01.2024 закінчується п.3.6 з урізаним текстом та продовжується п. 9.2 і закінчується п.10 та договір факторингу № 28052024 від 28.05.2024 закінчується п.2.2.3 з урізаним текстом та продовжується п. 9.5 і закінчується п.10. Надані розрахунки заборгованості не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитних договорів, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відсутність належних доказів переходу права вимоги до позивача від первісних кредиторів позбавляє можливості встановити та перевірити обставини набуття позивачем прав кредитора за договорами з відповідачем. Із огляду на викладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту переходу до ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги від первісних кредиторів за кредитними договорами та не доведено факту видачі вказаного кредиту, розміру заборгованості [PERSON] за вказаними договорами, а тому у задоволенні позову належить відмовити. На підставі ст.ст.526,1049,1054 ЦК України та

Outcome: dismissed