Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

02.05.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 липня 2012 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 06 липня 2012 року Центрально- Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис за №347. Далі в позові зазначила, що від вказаного шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З позову слідує, що внаслідок погіршення сімейних стосунків сторони припинили спільне життя. Протягом двох років позивачка з донькою проживає разом окремо від відповідача у Німеччині. Відповідач перебуває на військовій службі, місце його проживання невідоме. Далі в позові вказала, що з відповідачем втрачене взаєморозуміння, різні характери, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Збереження подружніх відносин суперечать їх інтересам. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. В результаті позивач прийшла до висновку, що поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе, почуття кохання втрачено. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06 липня 2012 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис за №347. Відповідно до ухвали суду від 10.07.2025 позовну заяву залишено без руху. 18.07.2025 від позивача надійшла заява на усунення недоліків та позовна заява в оновленій редакції. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином. В позові та в заявах від 12.05.2025, 19.05.2025, 30.07.2025 зазначила про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи надання подружжю строку для примирення до суду не надавав. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06.07.2012 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, гр. [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Веймар, Німеччина, громадянка України, зареєстрували шлюб, про що 06.07.2012 Центрально- Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис за №347. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.4). Відповідно до паспорту громадянки України серії [NUMBER] виданого Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 27.07.2012, гр. [PERSON] народилась [INFO] в м. Веймар, Німеччина, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає в Німеччині, рнокпп [NUMBER] (а.с.17-19). Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області від 30.08.2000, гр. [PERSON] , народився [INFO] в м. Запоріжжі, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с.13-15). Сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.09.2012, актовий запис № 806 (а.с.20). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися за два роки до звернення з позовом про розірвання шлюбу. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично мешкають за різними адресами. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Відповідач, зазначені обставини у справі не оспорював, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй для подальшого іменування прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач прохала судові витрати покласти на відповідача. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Outcome: approved