Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що позивач за договором надає комунальну послугу з вивезення побутових відходів. Послуги з вивезення побутових відходів надаються підприємством в межах міста Києва на підставі публічного договору від 08 червня 2018 року, оферту до якого було опубліковано 08 червня 2018 року в газеті «Хрещатик» з 01 липня 2018 року. Позивачем на підставі публічного договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 08 липня 2018 року надаються послуги за адресою: [ADDRESS] , було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] . В газеті «Хрещатик» від 08 червня 2018 року № 61 (5112) оприлюднено Оферту до Публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а також тарифи та норми на надання послуг з вивезення побутових відходів виконавця послуг. Публічний Договір від 08 червня 2018 року про надання послуг з вивезення побутових відходів опубліковано на сайті КП «Київкомунсервіс» (https://kks.kiev.ua/). Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), а відповідач зобов`язується прийняти та своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Пункт 2.1 договору передбачає, що позивач надає відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів, в тому числі великогабаритних. 01 липня 2018 року будинок [ADDRESS] , було взято на обслуговування підприємством. Таким чином, з 01 липня 2018 року мешканці будинку [ADDRESS] користуються послугою, що надає КП «Київкомунсервіс». Послуга надається відповідно до графіку-дислокації. Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] у період з липня 2018 року по липень 2024 року позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 158681 гривня 84 копійки. Відповідачем отримані послуги було сплачено частково в розмірі 20300 гривень. Відтак, за період з червня 2019 року по липень 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 138381 гривня 84 копійки за послуги, надані в період з червня 2019 року по липень 2024 року. Відповідно п. 4.2 договору платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 4.3 плата за надані послуги вноситься на розрахунковий рахунок позивача на підставі рахунку-повідомлення, який щомісячно направляється відповідачу. Відповідно до 5.2.8 договору відповідач зобов`язується письмово інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, протягом 30 календарних днів від дня настання такої події. На сьогоднішній день, на адресу позивача від відповідача не надходило претензій щодо якості та/або кількості наданих послуг. За вказаною адресою станом на 30 серпня 2024 року зареєстровано 47 осіб, тобто нарахування здійснюється із розрахунку на 47 осіб, відтак заборгованість за послугу вивезення ТПВ складає 138381 гривня 84 копійки. Позивачем була направлена претензія щодо сплати заборгованості на підставі публічного договору про вивезення побутових відходів. Разом з тим, відповідачем заборгованість у добровільному порядку не погашена. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача: - 138381 гривню 84 копійки - заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів; - 10416 гривень 85 копійок - три проценти річних; - 41926 гривень 10 копійок - інфляційні втрати. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачем надаються послуги з вивезення побутових відходів у межах міста Києва на підставі публічного договору від 08 червня 2018 року, оферту до якого було опубліковано 08 червня 2018 року в газеті «Хрещатик» з 01 липня 2018 року (а.с. 93-99). Позивачем на підставі публічного договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 08 липня 2018 року надаються послуги за адресою: [ADDRESS] , було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 липня 2024 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 17-19). В газеті «Хрещатик» від 08 червня 2018 року № 61 (5112) оприлюднено Оферту до Публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, а також тарифи та норми на надання послуг з вивезення побутових відходів виконавця послуг. Публічний Договір від 08 червня 2018 року про надання послуг з вивезення побутових відходів опубліковано на сайті КП «Київкомунсервіс» (https://kks.kiev.ua/). Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), а відповідач зобов`язується прийняти та своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Пункт 2.1 договору передбачає, що позивач надає відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів, в тому числі великогабаритних. 01 липня 2018 року будинок [ADDRESS] , було взято на обслуговування підприємством. Таким чином, з 01 липня 2018 року мешканці будинку [ADDRESS] користуються послугою, що надає КП «Київкомунсервіс». Послуга надається відповідно до графіку-дислокації. Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] у період з липня 2018 року по липень 2024 року позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 158681 гривня 84 копійки. Відповідачем отримані послуги було сплачено частково в розмірі 20300 гривень. Відтак, за період з червня 2019 року по липень 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 138381 гривня 84 копійки за послуги, надані в період з червня 2019 року по липень 2024 року (а.с. 20-21). Відповідно п. 4.2 договору платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 4.3 плата за надані послуги вноситься на розрахунковий рахунок позивача на підставі рахунку-повідомлення, який щомісячно направляється відповідачу. Відповідно до 5.2.8 договору відповідач зобов`язується письмово інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, протягом 30 календарних днів від дня настання такої події. На сьогоднішній день, на адресу позивача від відповідача не надходило претензій щодо якості та/або кількості наданих послуг. За вказаною адресою станом на 30 серпня 2024 року зареєстровано 47 осіб, тобто нарахування здійснюється із розрахунку на 47 осіб, що підтверджується довідкою КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» (а.с. 27). Позивачем була направлена претензія щодо сплати заборгованості на підставі публічного договору про вивезення побутових відходів (а.с. 25-26). Разом з тим, відповідачем заборгованість у добровільному порядку не погашена. Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частинами 1, 4 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачі зобов`язані укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку. Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, укладає договір про надання послуги з управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами. Послуга з управління побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, Законом України «Про управління відходами» та вимогами правил надання послуг з управління побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] у період з липня 2018 року по липень 2024 року заборгованість відповідача з оплати послуги з вивезення твердих побутових відходів становить 138381 гривню 84 копійки (а.с. 20-21). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у строк вартість послуг, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 138381 гривня 84 копійки заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів. Позивач також просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача інфляційні витрати та три проценти річних за період з 21 липня 2019 року по 30 серпня 2024 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат та три проценти річних. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Разом з тим, відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції. Основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Місто Київ не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309. Отже, законодавець на рівні акту постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановив заборону нараховувати, у тому числі інфляційні втрати та 3% річних, і такі положення до внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року стосувались території міста Києва, а тому нормативно-правовий акт (постанова) Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року підлягає застосуванню до врегулювання спірних правовідносин за період з 24 лютого 2022 року до 29 грудня 2023 року. За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та три проценти річних підлягає задоволенню за період з 21 липня 2019 року по 23 лютого 2022 року та за період з 30 грудня 2023 року по 30 серпня 2024 року. За період з липня 2018 року по лютий 2022 року заборгованість за надані послуги становить 86112 гривень 02 копійки. За період з 21 липня 2019 року по 23 лютого 2022 року кількість днів прострочення становить 949 днів. Отже, сума трьох процентів річних складає 6709 гривень 66 копійок (86112,02 х 0,03 = 2583,36 : 365 = 7,07 х 949 = 6709,66). Інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 86112 гривень 02 копійки за цей період становить 17282 гривні 24 копійки. За період з 30 грудня 2023 року по 30 серпня 2024 року заборгованість за надані послуги становить 18552 гривні 69 копійок. За період з 30 грудня 2023 року по 30 серпня 2024 року кількість днів прострочення становить 245 днів. Отже, сума трьох процентів річних складає 372 гривні 58 копійок (18552,69 х 0,03 = 556,58 : 365 = 1,52 х 245 = 372,58). Інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 18552 гривні 69 копійок за цей період становить 906 гривень 38 копійок. З огляду на наведене, позов КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2422 гривні 40 копійок судового збору.

Outcome: partial