Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 47/100 часток будинку [ADDRESS] . Власником інших 53/100 часток вказаного будинку є заявниця по справі. На час смерті [PERSON] , його донька [PERSON] не була з ним зареєстрована, однак, мешкала\~ з батьком однією сім`єю з 1992 року по день його смерті. Після смерті батька заявниця залишилась проживати у зазначеному будинку, проводила догляд та обслуговування його, здійснювала оплату комунальних послуг, користувалась речами, які залишились їй у спадок, тобто успадкувала спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак, оформити спадщину в позасудовому порядку заявниця не має можливості, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини як спадкоємцем за законом першої черги, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м. Середина-Буда.\~ В судове засідання заявниця не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі,\~ позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Середино-Будської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини відсутності суду не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надав.\~\~ Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Середина-Буда Сумської області. (а.с.6) З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] , [INFO] ,\~ є рідною донькою [PERSON] . (а.с.7) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що складений актовий запис № 30 від 23.04.1983 року. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». (а.с.8) Відповідно до довідки на нерухоме майно № 41 від 23.04.2025, виданої КП «Глухівське БТІ» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 53/100 часток будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інші 47/100 часток належать [PERSON] на підставі рішення народного суду Середино-Будського району Сумської області від 18.06.1984 року. (а.с.9, 10-14) Згідно акту від 05.02.2025, складеного дільничним інспектором на підставі показів сусідів, [PERSON] дійсно мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 1992 року. (а.с.10) Факт проживання заявниці за вищевказаною адресою також підтверджується записами в будинковій книзі. (а.с.15-20) Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно листа завідувача Сумського обласного державного нотаріального архіву № 784/01-15 від 16.07.2025 року, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.28-29) Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, наданими судам Пленумом ВСУ у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] , а 6-місячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився до набрання чинності ЦК України, то правовідносини у справі мають врегульовуватися ЦК УРСР. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлого, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі,\~ який свідчить про те, що спадкоємець\~\~ був\~ постійно\~ прописаний\~ в спадковому\~ будинку (квартирі) в період шести місяців\~ після\~ смерті\~ спадкодавця;\~ квитанція про сплату податку, страхового платежу, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.\~ З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що [PERSON] , будучи\~ спадкоємицею померлого батька [PERSON] за законом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Встановлення факту прийняття спадщини необхідно заявниці для належного оформлення її прав на спадкове майно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви в повному обсязі.

Outcome: approved