Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за договором позики № 72196442 в розмірі 22000,00 грн., з яких:- 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором № 07853-01/2023 в розмірі 7250,00 грн., з яких:- 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вимоги обґрунтовано тим, що вищевказані кредитні договори відповідач [PERSON] уклала із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та ТОВ "ФК "Інвеструм", відповідно. Право вимоги за цими договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу №4/06/21 від 14.06.2021 та №31052023 від 31.05.2023. Свої грошові зобов`язання за цими кредитними договорами відповідач не виконав ні первісним кредиторам, ні новому кредитору, в результаті чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка в сукупності становить заявлений розмір позовних вимог. Зокрема, за кредитним договором № 72196442 в розмірі 22000,00 грн., з яких:- 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором № 07853-01/2023 в розмірі 7250,00 грн., з яких:- 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 20 лютого 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 25 березня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній вказав, що позовні вимоги відповідачем не визнаються в повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки кредитні договори [PERSON] не укладав та кредитних коштів не отримував. Представник позивача у свою чергу надіслав відповідь на відзив, у якому свої позовні вимоги підтримав повністю, крім цього просив витребувати інформацію з Банку щодо карткового рахунку відповідача. У поданому запереченні на відповідь на відзив представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, вказавши, що [PERSON] кредитних коштів не отримував, а невідомі особи використали його персональні дані для одержання онлайн кредитів. У зв`язку з позицією сторін та їх поясненнями, судом 04 липня 2025 року постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві та запереченні на відзив просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач та його представник в канцелярію суду подали спільну заяву про розгляд справи без їх участі. З огляду на викладене суд провів розгляд справи без фіксування судового засідання технічними засобами (ч.2 ст.247 ЦПК України). Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 12 січня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач [PERSON] уклали в електронній формі договір позики № 72196442, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 5500,00 гривень на 30 днів зі сплатою відсотків. 07 січня 2023 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідач [PERSON] уклали в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 07853-01/2023, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 2000,00 гривень на 14 днів зі сплатою відсотків. Указані вище кредитні договори укладені відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та відповідачем підписані електронним підписом. Право вимоги за цими кредитними договорами перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладених з первісними кредиторами договорами факторингу №4/06/21 від 14.06.2021 та №31052023 від 31.05.2023 з додатковими угодами до них. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії кредитних договорів та договорів факторингу з додатковими угодами. Розрахунками заборгованості ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" стверджено невиконання відповідачем умов укладених кредитних договорів, внаслідок чого у нього станом на 31 грудня 2024 року утворилась заборгованість, розмір якої: - за кредитним договором № 72196442 в розмірі 22000,00 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 07853-01/2023 в розмірі 7250,00 грн., з яких:- 2000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Наведені суми заборгованості є рівними тим, що зазначені у витягах з Реєстрів боржників до договорів факторингу №4/06/21 від 14.06.2021 та №31052023 від 31.05.2023. Із наведеного слідує, що відповідач має заборгованість за цими кредитними договорами, на яку позивач набув права вимоги на підставі укладених договорів факторингу. Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість по кредитним зобов`язанням відповідач не погасила. Із одержаної на виконання ухвали суду від АТ КБ "ПриватБанк" інформації від 26.04.2025 встановлено, що на ім`я [PERSON] в Банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 07.01.2023 здійснено переказ в сумі 2000 гривень та 12.01.2023 в сумі 5500 гривень. Вказаний номер банківської картки заначений і у кредитних договорах, що спростовує доводи відповідача про неотримання ним кредитних коштів. Із досліджених договорів № 72196442 та № 07853-01/2023, графіків платежів за цими договорами судом встановлено, що розмір заборгованості по тілу кредиту відповідає умовам цих договорів, відповідачем ні первинному кредитору, ні новому кредитору (позивачу), не повернуто, тому підлягає стягненню у відповідності до ст.1054 ЦК України. Що стосується суми заборгованості за відсотками за вищевказаними договорами, судом встановлено наступне. За умовами договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №72196442 від 12.01.2023 відповідачу [PERSON] надається позика в розмірі 5500,00 гривень, строком на 30 днів, з фіксованою базовою процентною ставкою 2,5%, процентною ставкою за понадстрокове користування позикою за день 2,70% (не застосовується в період карантину), орієнтовною реальною річною процентною ставкою - 90465,53% та орієнтовною загальною вартістю позики 9625 гривень. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 26 липня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду № 9 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, за умовами якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги згідно Реєстру боржників № 8 від 26 липня 2023 року. Цього дня 26 липня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 8 від 26 липня 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~№ 8,\~до нього\~включений боржник\~ [PERSON] за\~договором позики\~№ 72196442\~із загальною\~сумою заборгованості\~22000,00\~гривень,\~з яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу -\~5500,00\~гривень,\~заборгованість за\~відсотками \~16500,00\~гривень.\~ За умовами договору про надання фінансового кредиту №07853-01/2023 від 07.01.2023 відповідачу [PERSON] надається позика в розмірі 2000,00 гривень, строком на 14 днів, з процентною ставкою 2,50% на добу та орієнтовною загальною вартістю позики, згідно додатку до договору 2700,00 гривень. 31 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31052023, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм». Цього дня 31 травня 2023 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023 року, до нього включений боржник [PERSON] за договором № 07853-01/2023 із загальною сумою заборгованості 7250,00 гривні, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 2000,00 гривень, заборгованість за відсотками 5250,00 гривень. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Аналіз вищенаведених умов договорів №72196442 та №07853-01/2023 вказує, що у них чітко визначені усі істотні умови кредитування, а саме: сума позики, строк позики та процентна ставка. Надані позивачем витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, у яких вказано суму заборгованості по відсотках не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Отже, як встановлено вище, строк кредитування за договорами позики, який був погоджений сторонами цих угод, становить за договорами №72196442 від 12.01.2023 30днів , № 07853-01/2023 - 14 днів. Доказів того, що відповідач, за кожним з договорів, як позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи також не містять. В той же час встановлено, що нарахування відсотків за договорами позики здійснювалося поза межами строку кредитування. Із цього приводу слід зазначити, що проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). З огляду на викладене, розмір відсотків відповідно до умов -договору позики №72196442 від 12 січня 2023 року становить 4125,00 гривень (5500,00 грн х 2,5% : 100 х 30 днів); - -договору про надання фінансового кредиту №07853-01/2023 від 07.01.2023 року становить - 700,00 гривень (2000,00 грн х 2,5% : 100 х 14 днів). Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів, процентів та комісії, нарахованих в межах строку кредитування, визначених кредитними договорами. Загальний розмір заборгованості відповідача за двома кредитними договорами становить 7500 гривень (5500+2000) отриманих кредитних коштів + 4825,00 гривень (4125+700) процентів. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 12 325,00 гривень. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 42,14 % таких вимог. Разом з цим судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, в сумі 1514 гривень, про стягнення яких просить позивач, стягненню з відповідача не підлягають, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення ним таких витрат.

Outcome: partial