Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначив, що у вересні 1998 року між Міжгірським будівельно-деревообробним підприємством (далі Міжгірське БДП) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого позивач придбав у відповідача кооперативну трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка була побудована Міжгірським БДП (далі квартира [ADDRESS] ). З часу придбання квартири позивач провів в ній капітальний ремонт та неодноразово проводив поточні ремонти. Квартира [ADDRESS] , як і інші квартири цього будинку, підключена до загального водопроводу, каналізації, електропостачання, кабельного телебачення тощо. Договори про надання комунальних послуг оформлені на ім`я позивача, які він вчасно оплачує згідно виставлених рахунків. На даний час позивач не може оформити право власності на Квартиру [ADDRESS] у зв`язку із неможливістю Міжгірського БДП оформити та видати належні документи, необхідні для такого оформлення у встановленому законом порядку. Посилаючись на вказані обставини та норми діючого законодавства у позовній заяві висловлено прохання визнати за позивачем право власності на спірну квартиру. Ухвалою суду від 05.08.2025 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі його довірителя. У поданій заяві зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у поданій позовній заяві. В.о. директора Міжгірського будівельно-деревообробного підприємства подано заяву, за змістом якої підприємство визнає позов повністю, обставини, викладені позивачем у позовній заяві, відповідають дійсності. Справу просив розглядати за відсутності представника. Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника. Висловлено позицію за якою селищна рада визнає вимоги позову. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено,\~що у вересні 1998 року між Міжгірським будівельно-деревообробним підприємством та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого позивач придбав у відповідача кооперативну трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка була побудована Міжгірським БДП, що визнається відповідачем. Згідно довідок Міжгірського БДП від 03.11.2022 №11-018 та №11-019 балансова вартість Квартири [ADDRESS] становила 23\~000,00 грн, які були оплачені позивачем в повному обсязі (а.с. 9, 10). Позивачем було підключено всі комунікації та укладено угоди пов`язані зі споживанням житлово-комунальних\~послуг,\~зокрема: з ВАТ «Закарпаттяобленерго» щодо використання електроенергії; з КП «Міжгірське ВУЖКГ» щодо водопостачання та водовідведення (а.с. 11-21). Згідно Технічного паспорта на Квартиру [ADDRESS] , виготовленого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації Міжгірської селищної ради» загальна площа квартири складає 93,62 м2, житлова площа 43,46 м2 (а.с. 22-25). Відповідно до Звіту про оцінку, складеного ПП «Експерт-Сервіс», ринкова вартість Квартири [ADDRESS] станом на 22.07.2025 становила 257\~472,00 грн (а.с. 26-30). На даний час позивач не має можливості оформити право власності на квартиру [ADDRESS] у зв`язку з неможливістю Міжгірського БДП оформити та видати документи, необхідні для державної реєстрації права власності в установленому законом порядку, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Матеріалами справи підтверджено, що позивач позбавлений можливості оформити право власності на квартиру через відсутність правовстановлюючого документа на зазначену квартиру й відсутність правовстановлюючого документа на квартиру є обмеженням права власності. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що визнанням права власності на квартиру за позивачем права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві. Позивач за подання позову сплатив судовий збір у розмурі 2 574,80 грн. Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з урахуванням визнання позову відповідачами, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору при поданні даного позову до суду, що становить 1 287,40 грн.

Outcome: approved