Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 10.02.2025 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та виселення з житла. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25 травня 2018 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу дітей немає. Протягом шести років шлюбу стосунки між подружжям погіршились, більше року вони проживають в окремих кімнатах, вважає, що подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе та суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати та виселити відповідача із належної їй квартири. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 року головуючою суддею у справі визначено суддю Величко О.В. Ухвалою судді від 11.02.2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та виселення з житла роз`єднані. Залишено на розгляді позовні вимоги про розірвання шлюбу. Позовні вимоги про виселення з житлового приміщення виділені в самостійне провадження і направлені на реєстрацію відповідно до вимог статті 14 ЦПК України. Ухвалою судді від 12.02.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання, призначене на 07.03.2025 року, сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі та клопотання про надання їм строку на примирення. Ухвалою суду від 07.03.2025 року [PERSON] та [PERSON] надано строк для примирення строком на один місяць. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, до 08.04.2025 року до 13:00 годин. 08.04.2025 року від [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій позивач просить шлюб із [PERSON] розірвати, зазначає, що примирення неможливе, довіра не встановлена, судове засідання просить провести без її участі. Рішенням Вищої ради правосуддя № 1048/0/15-25 від 20.05.2025 року суддя [PERSON] звільнена з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Законом України «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, внесено зміни до пункту 3-1 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", доповнено його підпунктом 3 такого змісту: "3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду". Відповідно до Переліку місцевих загальних судів, що перейменовуються, змінено найменування таких місцевих загальних судів у Дніпропетровській області: Заводський районний суд міста Дніпродзержинська на Заводський районний суд міста Кам`янського. На підставі розпорядження керівника апарату Заводського районного суду міста Кам`янського "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" від 09.07.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою судді від 14.07.2025 року цивільна справа прийнята до провадження, провадження у справі поновлено. У судове засідання, призначене на 06 серпня 2025 року, позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просить шлюб розірвати та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, визнав, що спліьних дітей із [PERSON] не має, просив надати додатковий строк на примирення. Ухвалою суду від 06.08.2025 року, внесеною в протокол судового засідання, у задоволенні клопотання відмовлено, з огляду на те, що ухвалою суду від 07.03.2025 року сторонам був наданий строк на примирення, протягом якого сторони не примирились, чинне законодавство України не передбачає надання додаткового строку на примирення, позивач проти збереження шлюбу заперечує і просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з огляду на таке. Суд встановив, що 25.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 25 травня 2018 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 147. Спільних дітей сторони не мають. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За приписами статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає вимогам статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушуванням її до шлюбу та збереження шлюбних відносин, що не допускається відповідно до частини першої статті 24, частини четвертої статті 56 СК України та порушує принцип добровільності шлюбу. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини третьої статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] не визнав заявлені до нього вимоги про розірвання шлюбу. На виконання вимог статті 111 СК України суд вжив заходи щодо примирення подружжя, що не суперечило моральним засадам суспільства. Сторони повідомили суду, що примирення у наданий строк не досягли. Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі відносини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечетиме інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved