Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що [PERSON] проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , останнє зареєстроване місце проживання якого - [ADDRESS] . 20.03.2022 [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією та зарахований до списків військової частини [NUMBER] . 06.11.2024 [PERSON] отримала від [INFO] сповіщення сім`ї № 504 про те, що солдат [PERSON] зник безвісти 29.10.2024 о 16.00 год. внаслідок ракетного удару підрозділами збройних сил російської федерації по позиції на околицях населеного пункту Григорівка, ІІокровського району Донецької області. Вказане підтверджується висновком службового розслідування від 29.11.2024, згідно з яким розшуковими заходами не вдалося встановити місцезнаходження зниклих військовослужбовців. За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] порушено кримінальне провадження № 12024152050000996. Водночас, відсутні відомості як про місцезнаходження [PERSON] так і відсутні будь-які медичні документи, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території населеного пункту Григорівка, Покровського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про смерть. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть, заявниця не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі смертю чоловіка, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця тощо. Посилаючись на викладене, просила задовольнити заяву про оголошення [PERSON] , [INFO] померлим під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану 29.10.2024 в с. Григорівка Покроського району Донецької області, загибель вважати пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини. З огляду на матеріали справи [PERSON] 12.02.2025 звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту смерті фізичної особи. Ухвалою судді від 17.02.2025 заява була залишена без руху, а заявниці встановлено строк для усунення її недоліків. 05.03.2025 від заявниці надійшла заява про усунення недоліків заяви про встановлення факту шляхом подання заяви про оголошення фізичної особи померлою. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.03.2025 заяви [PERSON] повернуті заявниці. Постановою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 05.05.2025 ухвала від 27.03.2025 скасована, а матеріали заяви повернуті до Корабельного районного суду м. Миколаєва для продовження розгляду. На виконання ухвали судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.05.2025 заявниця 05.06.2025 подала заяву про повернення їй заяви про встановлення факту смерті та підтримала заяву про оголошення фізичної особи померлою. Ухвалами від 01.07.2025 відкрито провадження у справі за заявою про оголошення фізичної особи померлою та повернуто заяву про встановлення факту смерті. Судове засідання 05.08.2025 не відбулося з технічних причин. У судовому засіданні 12.08.2025 заявниця підтримали заяву про оголошення [PERSON] померлим, посилаючись на обставини, викладені в ній. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно і належним чином. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України складання та проголошення судового рішення відкладено до 13.00 год. 22.08.2025. Заслухавши заявницю, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах цивільної справи, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 09.08.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 542 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно із сповіщенням сім`ї [INFO] № 504 від 06.11.2024, солдат [PERSON] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , зник безвісти л 16.00 год. 29.10.2024 внаслідок ракетного удару підрозділами збройних сил по позиції на околиці населеного пункту Григорівка Покровського району Донецької області. Відповідно до висновку службового розслідування від 29.11.2024 комісія військової частини [NUMBER] Національної гвардії України встановила, що стрілець-радіотелефоніст 2 відділення 1 стрілецького взводу 4 стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта № 326) [NUMBER] стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) солдат військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON] на підставі наказу № 318 від 30.10.2024 вважається таким, що зник безвісти. Комісія також встановила, що [PERSON] зник безвісти за особливих обставин 29.10.2024 під час виконання бойового завдання на н. п. Григорівка Покровського району Донецької області у зв`язку зі збройним конфліктом та воєнними діями. За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , порушено кримінальне провадження № 12024100000000996 від 06.11.2024, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 02.01.2025, [PERSON] , [INFO] , набув статусу особи, зниклої безвісти 09.12.2024. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , підтвердив свої письмові пояснення від 30.01.2025, посвідчені нотаріально, та повідомив, що 29.10.2024 під час виконання бойового завдання [PERSON] дістав поранення, до нього для надання допомоги підійшов інший солдат, однак після сильного вибуху, на тому місці де знаходилися ці військовослужбовці, залишилася яма від снаряду, частина розірваного шолому одного з них, а також частина підсумку під планшет до бронежилету [PERSON] , з позивним «EVRO» та прапорами України та Ізраїлю. Щільний обстріл унеможливив пошук рештків тіл військовослужбовців. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Враховуючи надані заявниками докази, які дають вагомі підстави припускати про смерть [PERSON] , [INFO] , відтак доцільно оголосити останнього померлим до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частина 3 ст. 46 ЦК України). Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у цих справах громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення громадянина померлим. Отже, суд дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, вважати, що [PERSON] , [INFO] , як військовослужбовець загинув під час виконання військового обов`язку із захисту держави України у російсько-українській війні з вірогідною датою смерті [INFO] . За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. З тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України можна дійти висновку про те, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 у справі №490/342/17). У цій справі суд проводить професійно-юридичне тлумачення правової норми, визначеної у ч. 2 ст. 46 ЦК України. Шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 у справі №490/342/17), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Тобто, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня закінчення воєнних дій (синонім бойових дій), а не воєнного стану. Воєнна дія згідно з висновком службового розслідування, затвердженим 29.11.2024 командиром військової частини [NUMBER] мала місце та закінчилася 29.10.2024. Під час цього бойового завдання або воєнної дії [INFO] загинув [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Воєнні дії тривають і до нині. В одній з них брав участь і загинув [PERSON] . Заявниця, з урахуванням вирішення процесуальних питань щодо прийнятності заяви, фактично звернулась до суду із заявою про оголошення особи померлою [INFO] , після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Положеннями п. 3 ч. 2 та ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У постановах від 26.04.2023 р. у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 р. у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. При цьому Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Докази, які долучені до заяви [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою, та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO] у с. Григорівка Покровського району Донецької області. З моменту події 29.10.2024 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. До того ж, відповідно до п. 2 розділу ІІ «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 (зі змінами), с. Григорівка Покровського району Донецької області, яке входить до складу Селидівської міської територіальної громади, з 04.01.2025 є тимчасово окупованою територією України і виключена з переліку територій, на яких відбуваються активні бойові дії. Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч. 3 ст.82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її чоловіка [PERSON] , якого просить оголосити померлим. Оголошення чоловіка померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових та соціальних прав. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявниця просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи у цій справі без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Відтак йдеться про право суду оголосити особу померлою після спливу шести місяців з дати відповідної події, яка загрожувала смертю. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у цьому випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. З огляду на викладене заява підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. [PERSON] змінила предмет заяви, з якою вона звернулася до суду в порядку окремого провадження, з встановлення факту смерті фізичної особи на оголошення фізичної особи померлою. Між тим, заявники у справах за заявами про оголошення особи померлою не користуються пільгами, визначеними у п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до підпункту 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження заявник-фізична особа має сплатити 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році складає 605,60 грн. (3028 грн.х0,2), який належить стягнути на користь держави з [PERSON] .

Outcome: approved