Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

В липні 2025 позивач звернувся до Володимирського міського суду Волинської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № №8495139, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,001 % в день (базова процентна ставка/фіксована), комісія за надання кредиту складає 29,71% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2 525,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 5% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Вказаний Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 410160, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - oivanuk33@gmail.com у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з довідкою про ідентифікацію, кедитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від monobank за згодою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) персональні данні останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис 410160 - 29.12.2024 12:01:54. Того ж дня, Позикодавець на виконання п.2.2.1 Договору позики №8495139 від 29.12.2024 року виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8500,00 грн. шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок № № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією від 29.12.2024 року. Згідно з листом №26/05/25-6 від 26.05.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції перераховано кошти на виконання умов Договору позики № 8495139. Згідно з довідкою № КД-000032187/ТНПП від 30.05.2025 року ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтвердила прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 29.12.2024 року, сума 8 500,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу b44d6672-7400-4562-b4d5-a13e15b0fa12. Враховуючи викладені вище умови Договору позики № 8495139 від 29.12.2024 року, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 15 300,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24,65 грн. - сума заборгованості за процентами; 2 525,35 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 250,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав. В подальшому, Позикодавцем/Первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 24.02.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 24/02/25, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики № 8495139 від 29.12.2024 року. Згідно з п.2.1.3 зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невідємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог №22/05/25-01 від 22.05.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 15 300,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24,65 грн. - сума заборгованості за процентами; 2 525,35 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 250,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15 300,00 грн. та судові витрати (сплачені судовий збір та витрати на правову допомогу). Ухвалою суду від 14.07.2025 року відкрито провадження у справі розгляд її постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, визначено строки для подання заяв по суті справи, задоволення клопотання позивача про витребування доказу, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Ухвалою суду від 25.08.2025 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 29.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № №8495139, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,001 % в день (базова процентна ставка/фіксована), комісія за надання кредиту складає 29,71% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2 525,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 5% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Вказаний Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 410160, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - - oivanuk33@gmail.com у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з довідкою про ідентифікацію, кедитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від monobank за згодою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) персональні данні останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис 410160 - 29.12.2024 12:01:54. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). 29.12.2024 року Позикодавець на виконання п. 2.2.1 Договору позики №8495139 від 29.12.2024 року виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8500,00 грн. шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок № № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», що підтверджується електронною платіжною інструкцією від 29.12.2024 року. Згідно витребуваної судом інформації, судом встановлено, що на ім`я [PERSON] в АТ «Універсал Банк емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Згідно виписки за даним договором відповідачу [PERSON] 29.12.2024 року зараховані кошти на карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) в сумі 8500,00 гривень. Згідно з листом №26/05/25-6 від 26.05.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції перераховано кошти на виконання умов Договору позики № 8495139. Згідно з довідкою № КД-000032187/ТНПП від 30.05.2025 року ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтвердила прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 29.12.2024 року, сума 8 500,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу b44d6672-7400-4562-b4d5-a13e15b0fa12. Пунктом першим ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що Позикодавцем/Первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 24.02.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 24/02/25, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики № 8495139 від 29.12.2024 року. Згідно з п.2.1.3 зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невідємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги. Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як було встановлено судом, відповідач 29.12.2024 року отримав позику на суму 8500,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,01 % в день (базова процентна ставка/фіксована), комісія за надання кредиту складає 29,71% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2 525,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 5% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. За змістом п. 6.1, 6.2 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п. 2.2. Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день користування кредитом, починаючи з другого дня користування кредитом включно та включаючи день його повернення, до повного погашення заборгованості за договором. За надання кредитну позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредит, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п. 2.2 договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту, визначена п. 2.2.4, п.2.2 договору. Частиною 1 ст.10561 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 6.3 Договору, позичальник зобов`язаний повернутим повністю суму отриманого кредиту, сплатити проценти в строк, зазначений договором та комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом. Наведене свідчить про те, що вказаними умовами договору сторони погодили тип процентної ставки, комісії. За змістом ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Умови договору відповідачем не оспорювались, суду не надано доказів його недійсності. Відповідно до Реєстру прав вимог №22/05/25-01 від 22.05.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 15 300,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24,65 грн. - сума заборгованості за процентами; 2 525,35 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 250,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. Згідно вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: копією договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року; витягом з Акту № 15-П від 26.06.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року; актом приймання передачі справ на надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579936717.1, іншими документами, суд доходить висновку, що позивач дійсно зазнав витрат на правову допомогу на суму 3500 грн., розмір яких є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим, зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення таких витрат, вони підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved