Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

В травні 2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Заступника керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Дніпровської міської ради, до [PERSON] , третя особа на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 08.10.2024 у справі №220/906/24 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України та засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 7 років. Вирок суду набрав законної сили 08.11.2024. Відповідно до вироку суду, [PERSON] обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді навідника взводу охорони роти охорони управління військової частини [NUMBER] , в порушення вимог ст.ст.9,11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 2.9 а), 10.1, 12.6 г), 12.9 6) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, 17.03.2024 приблизно о 01:25, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем Кіа Sorento, європейський реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїжджій частині автодороги сполученням «Запоріжжя-Донецьк» зі сторони с.Дачне, Курахівська територіальна громада, Покровський район, Донецька область, у напрямку с.Улакли, Великоновосілківська територіальна громада, Волноваський район, Донецька область, зі швидкістю в межах 100-130 км/год, проїжджаючи ділянку автодороги на відстані близько 400 м від кілометрового знаку «158 кілометр», на території Великоновосілківської територіальної громади Волноваського району Донецької області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, неуважно стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, не маючи перешкод технічного характеру, не обрав безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, виявив на своїй полосі для руху дорожній знак «Увага ДТП», після чого, змінив напрямок руху вліво, виїхав на смугу для зустрічного руху, де втратив керування транспортним засобом та у некерованому стані виїхав за межі проїжджої частини праворуч, та перекинувся. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми голови та шиї з розривом продовгуватого мозку та судин з м`язами шиї, що ускладнилися травматичним шоком та набряком головного мозку та легень, які спричинили його смерть, а пасажир [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого крайового переламу кубоподібної кістки правої стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, яке потребує для свого лікування більше 21-ї доби. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради з 17.03.2024 по 22.03.2024, вартість лікування складає 5 019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять) грн. 40 коп., з них за рахунок державного бюджету - 4856 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн. 89 коп., за рахунок місцевого бюджету - 162 (сто шістдесят дві) грн. 51 коп. Оскільки саме злочинними діями відповідача [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній проходив лікування у зазначених установах та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до: - листа «Національної Служби здоров`я України» від 03.04.2025 року за №13553/2-16-25; - довідки №6 Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради від 24.03.2023 року за № 399; - листа Дніпровської міської ради від 02.04.2025 року за №6/11-267; кошти витрачені на лікування потерпілого [PERSON] , добровільно не відшкодовані, чим порушуються інтереси держави та територіальної громади. Прокурор просив стягнути з [PERSON] , [INFO] ,: - кошти, витрачені КНП «Міська\~клінічна лікарня\~№16»\~Дніпровської міської\~ради на\~лікування потерпілого\~ [PERSON] \~у загальній\~сумі 4856 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн. 89 коп. на користь Національної служби здоров`я України до державного бюджету; - кошти, витрачені на лікування потерпілого [PERSON] у сумі 162 (сто шістдесят дві) грн. 51 коп. на користь Дніпровської міської ради до місцевого бюджету. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року по справі було відкрито провадження та було вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач, Маріупольська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону, а також Національна служба здоров`я України, Дніпровська міська рада, в інтересах яких поданий позов, належним чином повідомлені про розгляд справи. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження до суду на надійшло. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (адреса місця реєстрації та проживання відповідача). Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, належним чином повідомлені про розгляд справи, пояснень щодо позову не надали. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 08.10.2024 року у справі №220/906/24 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років. Вирок суду набрав законної сили 19.03.2025 (а.с.16-20). Відповідно до вироку суду, [PERSON] обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді навідника взводу охорони роти охорони управління військової частини [NUMBER] , в порушення вимог ст.ст.9,11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 2.9 а), 10.1, 12.6 г), 12.9 6) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, 17.03.2024 приблизно о 01:25, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем Кіа Sorento, європейський реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїжджій частині автодороги сполученням «Запоріжжя-Донецьк» зі сторони с.Дачне, Курахівська територіальна громада, Покровський район, Донецька область, у напрямку с.Улакли, Великоновосілківська територіальна громада, Волноваський район, Донецька область, зі швидкістю в межах 100-130 км/год, проїжджаючи ділянку автодороги на відстані близько 400 м від кілометрового знаку «158 кілометр», на території Великоновосілківської територіальної громади Волноваського району Донецької області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, неуважно стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, не маючи перешкод технічного характеру, не обрав безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, виявив на своїй полосі для руху дорожній знак «Увага ДТП», після чого, змінив напрямок руху вліво, виїхав на смугу для зустрічного руху, де втратив керування транспортним засобом та у некерованому стані виїхав за межі проїжджої частини праворуч, та перекинувся. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми голови та шиї з розривом продовгуватого мозку та судин з м`язами шиї, що ускладнилися травматичним шоком та набряком головного мозку та легень, які спричинили його смерть, а пасажир [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого крайового переламу кубоподібної кістки правої стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, яке потребує для свого лікування більше 21-ї доби. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради з 17.03.2024 по 22.03.2024, вартість лікування складає 5 019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять) грн. 40 коп., з них за рахунок державного бюджету - 4856 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн. 89 коп., за рахунок місцевого бюджету - 162 (сто шістдесят дві) грн. 51 коп. (а.с.24-26, 30) Оскільки саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній проходив лікування у зазначених установах та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до: - листа «Національної Служби здоров`я України» від 03.04.2025 року за №13553/2-16-25 (а.с.24-26); - довідки №6 Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради від 24.03.2023 року за № 399 (а.с.30); - листа Дніпровської міської ради від 02.04.2025 року за №6/11-267 (а.с.34); кошти витрачені на лікування потерпілого [PERSON] , добровільно не відшкодовані, чим порушуються інтереси держави та територіальної громади. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного Державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз.2 п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Статтею 131-1 Конституції України\~на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. У відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру»\~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Частиною 7 вказаної статті передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом. Згідно ч.4 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні до початку судового розгляду в порядку вимог ст.128 КПК України прокурором не заявлено, що підтверджується резолютивною частиною вищевказаного судового рішення. Приймаючи до уваги, що витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого здійснені внаслідок злочинних дій [PERSON] , тому між діями останнього та цими витратами є прямий причинний-наслідковий зв`язок, що встановлено вироком суду, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Матеріалами справи доведено факт неправомірних дій відповідача та спричинення ним внаслідок таких дій матеріальної шкоди на загальну суму 5019 грн 40 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину) у розмірі 5019 грн 40 коп.\~ Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.1166ЦК України,

Outcome: approved