Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

04 серпня 2025 року в суд засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшла заява представника відповідача Площенко Н.Ф. про ухвалення додаткового рішення по справі № 722/1239/25 про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, яка сформована у системі 01 серпня 2025 року. В обґрунтування заяви вказує, що 31 липня 2025 року судом ухвалено рішення по справі за позовом ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал», за підписом представника Столітнього М.М., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, яким позовні вимоги задоволено частково. Зазначає, що при подані відзиву було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи відповідач, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн., докази остаточного розміру яких надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, враховує витрачений адвокатом час та є співмірним із складністю справи, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову і значенням справи для сторони. Наголошує, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливе виключно за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам за відповідним клопотанням іншої сторони, в іншому випадку зменшення буде втручанням у договірні відносини. Враховуючи викладене, просить ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно з ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення призначено на 11 серпня 2025 року о 10 год. 00 хв. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 40-41, 47-48 том 2), в судове засідання не з`явилися. При цьому, представник відповідача Площенко Н.Ф. у заяві від 01.08.2025р. про ухвалення додаткового рішення просила розгляд заяви здійснювати у відсутності відповідача та його представника. 06 серпня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшли заперечення, за підписом представника позивача Крюкової М.В., щодо заяви про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заперечень зазначає, що подані відповідачем документи на підтвердження витрат на правничу допомогу не дозволяють зробити висновок про їх реальність або обґрунтованість, а саме, позивачем не надано доказів фактичної оплати. Окрім того вважає, що заявлена сума є непропорційною складності справи та обсягу роботи представника, оскільки справа є малозначною, не потребує великого обсягу процесуальних дій та витрати явно перевищують середній рівень правничої допомоги у подібних справах. Стверджує, що у договорі про надання правничої допомоги відсутній розмір та/ або порядок обчислення адвокатського гонорару, що позбавляє можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Оскільки заявлений розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним та неспівмірним, беручи до уваги обставини цієї справи за умови надання належних підтверджуючих документів щодо оплати послуг адвоката, вважає, що витрати мають бути зменшені до 2000, 00 грн. Враховуючи, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, беручи до уваги строки для винесення додаткового рішення, на підставі ст. 270 ЦПК України суд прийшов до висновку про доцільність проведення судового засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, які належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання, за наявними матеріалами справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2025 року Новодністровським міським судом Чернівецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал», за підписом представника Столітнього М.М., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, яким позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість на загальну суму 17612, 18 грн., судовий збір в розмірі 447, 62 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2446, 54 грн. Повний текст рішення виготовлено 31 липня 2025 року. У відзиві на позовну заяву вказано, що відповідач поніс та очікує понести судові витрати\~ на професійну правничу допомогу в розмірі 12000, 00 грн., виходячи із вартості 1 години роботи адвоката 2000, 00 грн. Докази розміру остаточно понесених витрат будуть надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення судом (а.с. 198-202 том 1). 04 серпня 2025 року в суд засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшла заява представника відповідача Площенко Н.Ф. про ухвалення додаткового рішення по справі № 722/1239/25 про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, яка сформована у системі 01 серпня 2025 року. До заяви додано договір про надання правничої (правової) допомоги №1 від 16.04.2025р., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1401663 від 02.07.2025р., виданий на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги № 1 від 02.07.2025р., акт від 31.07.2025р. про надання правової допомоги за договором №1 про надання правничої (правової) допомоги від 16.04.2025р., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному виду робіт від 31.07.2025р., необхідних для надання правничої допомоги за Договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 16.04.2025р., рахунок №31/07/25 від 31.07.2025р. (а.с. 35-37 том 2). Таким чином, представник відповідача своєчасно подала заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надала суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Згідно з п. 1. Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 16.04.2025р. (надалі Договір № 1 від 16.04.2025р.), укладеного адвокатом Площенко Н.Ф. та [PERSON] , Клієнт в порядку та на умовах визначених цим Договором дає завдання-доручення, а Адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення Клієнта надати йому за плату правничу допомогу щодо здійснення представництва і захисту прав та інтересів Клієнта в усіх без виключення органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, у судах всіх інстанцій та юрисдикцій, правоохоронних органах тощо. Сторони у п. 3.1., 3.9. Договору № 1 від 16.04.2025р. обумовили, що Клієнт зобов`язується сплатит Адвокату гонорар винагороду за надання правничої допомоги Клієнту, що надається шляхом оплати виставлених Адвокатом рахунків за надання правничої допомоги не пізніше 365 календарних днів з дня отримання рахунку, в порядку почасової оплати, виходячи із розрахунку вартості 1 година правничої допомоги 2000, 00 грн., 1 «судодень» 2000, 00 грн., шляхом оплати готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Адвоката. Під годиною, витраченою Адвокатом у даному пункті розуміється кожна розпочата година незалежно від кількості витрачених у ній хвилин. Під «судоднем» у даному пункті розуміється будь-яке судове засідання. Яке відбулося за участі адвоката або не відбулося із незалежних від адвоката причин за умови, що адвокат прибув до суду для участі у судовому засіданні. Право Адвоката на отримання невнесеного гонорару не залежить від результату виконаного доручення Клієнта. Отже твердження позивача про відсутність у Договорі № 1 від 16.04.2025р. розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не знайшли свого підтвердження. За результатами надання правничої допомоги відповідно до п. 3.5. Договору № 1 від 16.04.2025р. складається Акт про надання правничої допомоги, який підписується повноважними представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правничої допомоги і її вартість. На письмову вимогу Клієнта Адвокат може надавати Акти про надання правничої допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правничої допомоги із конкретизацією видів наданої допомоги. Так, згідно з актом про надання правничої (правової) допомоги від 31.07.2025р., який відповідає детальному опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному виду робіт від 31.07.2025р., Адвокатом надано [PERSON] наступні роботи (послуги): 10.06.2025р. - дистанційне ознайомлення з матеріалами справи №722/1239/25 у суді. Вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз матеріалів справи №722/1239/25.Опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні відносини. Всього 1 година 2000, 00 грн.; 06.07.2025-07.07.2025р. - підготовка, складання, оформлення та направлення до суду відзиву на позовну заяву по справі №722/1239/25. всього 3 години 6000, 00 грн.; 24.07.2025р. - участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №722/1239/25. Всього 1 година 2000, 00 грн. 31.07.2025р. - участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №722/1239/25. Всього 1 година 2000, 00 грн. загальна кількість витраченого часу 6 годин; загальна вартість 12000, 00 грн. 31 липня 2025 року згідно з актом про надання правничої (правової) допомоги від 31.07.2025р. Рожко А.А. виставлено рахунок №31/07/25 від 31.07.2025р. на оплату винагороди (гонорару) за надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 16.04.2025р. в розмірі 12000,00 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» вказано, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Таким чином, факт надання відповідачу [PERSON] професійної правничої допомоги в межах справи № 722/1239/25 адвокатом Площенко Н.Ф. підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1401663 від 02.07.2025р. та Договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 16.04.2025р. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., п. 268 Рішення у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. по справі № 755/9215/15-ц та додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2024р. по справі № 758/15666/16. У справі «Бєлоусов проти України» (заява № 4494/07, рішення від 07.11.2013р.) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, необхідно розглядати як фактично понесені. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020р. по справі №755/9215/15-ц зазначила, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Отже, суд відхиляє заперечення позивача про необґрунтованість витрат у зв`язку із відсутністю доказів фактичної їх оплати, оскільки оплата може бути проведена як до, так і після вирішення судом питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2024р. по справі №758/15666/16, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved