Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Білоцерківська окружна\~прокуратура в\~інтересах держави\~в особі:\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~м.Києві\~та Київській\~областізвернулася до суду з позовом до [PERSON] про конфіскацію у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області 1/3 земельної ділянки, яка на праві власності належить [PERSON] з кадастровим номером 3224087501:01:043:0001, площею 0,104 га, яка знаходиться на території Сквирської територіальної громади Білоцерківського району Київської області. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, на підставі рішення Сквирського районного суду від 06.05.2016 у справі № 376/758/16-ц набула права власності на 1/3 частки земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, категорія: землі сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 3224087501:01:043:0001 (загальна площа земельної ділянки складає 0,104 га), яка знаходиться на території Сквирської територіальної громади Білоцерківського району Київської області. 04.10.2016 [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку 3224087501:01:043:0001 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення 16796682 від 04.10.2016).Згідно із даними розміщеними на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру нормативно-грошова оцінка площі ріллі за 1 га в Київській області становить 26531 гривень. Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Крім цього, згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області за №8010.4.-25616/80.3-24 від 06.06.2024 та ГУ ДМС України в Харківській області за №6301.5.1- 18999/63.2-24 від 14.11.2024 встановлено, що [PERSON] не є громадянкою України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 04.10.2016 по даний час) не відчужила її, є підстави для конфіскації такої земельної ділянки у власність держави. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 14.02.2025 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 20.02.2025 представник Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області надав додаткові пояснення у справі, в яких позовну заяву Білоцерківської окружної прокуратури підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розгляд справи просив здійснювати без його участі (а.с.38-41). Ухвалою суду від 01.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - прокурор Мазур В.В. позовну заяву підтримала, просила її задовольнити з підстав, вказаних в ній. Проти ухвалення заочного рішення на заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень та розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада», сторінка Сквирського районного суду Київської області, розділ - оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме. Заяв про розгляд справи без участі чи відзиву на позов не надходило. (а.с. 53,69-70,73). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до\~ст.223 ч.4 ЦПК України\~та ухвалити заочне рішення відповідно до\~ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 06.05.2016 у справі № 376/758/16-ц визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/3 частини земельної ділянки, площею 0,1040 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3224087501:01:043:0001, призначена для ведення особистого селянського господарства, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 581641, що належала її батьку [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.16-18). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав [PERSON] 04.10.2016 зареєструвала право власності на 1/3 частки земельної ділянки 3224087501:01:043:0001 площею 0,0104 га; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1049075032240; власники : [PERSON] , країна громадянства : російська федерація (а.с. 14-15). Відповідно до положень ч.1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно із частиною другою статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 4 ст.\~81\~ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно із ст.\~140\~ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є, зокрема: д) конфіскація за рішенням суду; е) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом; Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: конфіскації земельної ділянки (пункт вст.143 ЗК України). Порядок припинення права власності на земельну ділянку особи, якщо земельна ділянка не може належати їй на праві власності та/або у зв`язку з порушенням обов`язку щодо її відчуження протягом установленого законом строку, врегульована ст. 145 ЗК України. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.\~145\~ЗК України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Аналіз вище вказаних норм права у їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що якщо власник земельної ділянки, який відповідно до закону зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, однак не виконав такого обов`язку, то орган, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, звертається до суд з позовом про конфіскацію вказаної земельної ділянки. За насідками розгляду такого позову суд ухвалює рішення про конфіскацію даної земельної ділянки або відмови у її конфіскації. Рішення суду про конфіскацію земельної ділянки в подальшому є підставою для продажу даної земельної ділянки на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України, визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 статті 41\~Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку, яка відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, а саме з 04.10.2016 по даний час, не відчужила її, тому наявні підстави для конфіскації земельної ділянки у власність держави. На підставі наведеного позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved