Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" (далі ТОВ "Таліон плюс") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 10.10.2024 було укладено договір кредитної лінії № 115666294 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідачка отримала від товариства кредитні кошти у розмірі 8200,00 грн. Строк кредитування до 1826 днів (дисконтний період 30 днів з можливістю продовження та поновлення). Спосіб та строк надання кредиту: цілодобово 24/7 шляхом переказу грошових коштів позичальнику. Процентна ставка базова 365,00 %, індивідуальна 328,50-365,00%. 10.12.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило на користь ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 115666294 від 10.10.2024. Загальний розмір заборгованості за договором № 115666294 від 10.10.2024 становить 24518,00 грн. Проте, позивач діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідачки частину заборгованості за кредитним договором в розмірі 20418,00 грн з яких: 8200,00 грн заборгованість по кредиту, 12218,00 грн заборгованість по процентам за користування кредитом та понесені судові витрати на судовий збір в розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 20.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.Судове засідання призначене на 07.08.2025. Представник позивача ТОВ "Таліон Плюс" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 73). Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 73). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання 07.08.2025 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 10.10.2024 було укладено договір кредитної лінії № 115666294 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідачка отримала від товариства кредитні кошти у розмірі 8200,00 грн. Строк кредитування до 1826 днів (дисконтний період 30 днів з можливістю продовження та поновлення). Спосіб та строк надання кредиту: цілодобово 24/7 шляхом переказу грошових коштів позичальнику. Процентна ставка базова 365,00 %, індивідуальна 328,50-365,00%. Тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом за базовою ставкою 2460,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом за базовою процентною ставкою 10660,00. Реальна річна процентна ставка 2333,95 %. Пеня відсутня. Штрафи 5000% від суми простроченого платежу у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 14 і більше календарних днів, але не більше 50 % від суми кредиту, яка знаходиться у споживача на дату прострочення (а.с. 17 зв.ст., 18-19, 20-31). ТОВ «ПрофітГід» підтвердило ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» успішність переказу грошових коштів на рахунок отримувача, відправник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», номер транзакції 42853-76380-89414, дата проведення 2024-10-10, сума переказу 8200,00 грн, картка [NUMBER] , емітент платіжної картки ПриватБанк, код авторизації 250222, опис: кредитна транзакція 3239916727 [PERSON] , договір (оферта) 115666294 від 10.10.2024 (а.с. 35 зв.ст.). Довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» також підтверджено вищевказану інформацію про проведену операцію на суму 8200,00 грн на картку отримувача [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 36). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію"). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договорами перед відповідачкою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідачка за вказаними договорами зобов`язань належним чином не виконувала, у результаті чого утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів. Відповідачкою в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 10.12.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило на користь ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 115666294 від 10.10.2024 (а.с. 10-12, 13, 14). Також ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на адресу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги вимоги до ТОВ «Таліон плюс» та зобов`язання сплатити заборгованість за кредитним договором №115666294 від 10.10.2024 (а.с. 36 зв.ст.). Крім цього ТОВ "Таоіон плюс" на адресу [PERSON] направлено повідомлення про дострокове розірвання договору №115666294 від 10.10.2024 та зобов`язання сплатити прострочену заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом, яка станом на 09.03.2025 складає 16318,00 грн, а всього 24518,00 грн (а.с. 37). Загальний розмір заборгованості за договором № 115666294 від 10.10.2024 становить 24518,00 грн з яких: 8200,00 грн заборгованість по кредиту, 12218,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом , 4100,00 грн неустойка (а.с. 15, 16-17). Проте, позивач діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідачки частину заборгованості за кредитним договором в розмірі 20418,00 грн з яких: 8200,00 грн заборгованість по кредиту, 12218,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання взятих на себе за кредитними договорами зобов`язань відповідачка не надала, розмір заборгованості нею не спростований. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 115666294 від 10.10.2024 в розмірі 20418,00 грн з яких: 8200,00 грн заборгованість по кредиту, 12218,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідачки витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 АО «Ліга юридичних технологій та інновацій», акт приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024, платіжну інструкцію № 1 671 від 30.12.2024 на суму 5000,00 грн,з яких: 1000,00 грн за підготовку до розгляду справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій - 4 години, 500,00 грн за підготовку на направлення повідомлення про плату заборгованості (досудова вимога) 2 години, 3500,00 грн підготовка позовної заяви -10 годин, ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000666 (а.с. 39-44, 45). Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Так, з урахуванням складності справи, яка не є складною, обсягу виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 3000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки слід також стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 2422,40 грн (а.с. 6).

Outcome: approved