Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

23 травня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В. З метою дотримання процесуальних норм 26.05.2025 судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. З Відповіді № 1411666 від 26.05.2025 встановлені дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, що відноситься до територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області. У поданій позовній заяві позивач, [PERSON] , просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, [PERSON] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 27 жовтня 2018 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за актовим записом № 88 був зареєстрований шлюб з відповідачем [PERSON] . Від спільного подружнього життя є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з позивачкою. Згодом їхнє сімейне життя не склалося у зв`язку з тим, що під час спільного подружнього життя в побутових питаннях постійно виникали сварки, сторони не могли дійти згоди щодо вирішення жодних питань, внаслідок чого між ними погіршились сімейно-шлюбні відносини. Вже більше місяця проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, а відповідач створив нову сім`ю. За час спільного проживання позивачка зрозуміла, що вони з відповідачем є зовсім чужими людьми один одному, та мають різні життєві погляди на життя та майбутнє. Спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно на даний час немає. Відтак, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, спільні відносини між сторонами повністю припинені, а їх відновлення є неможливим, збереження шлюбу позивачка вважає недоречним і неможливим. Призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 28.05.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 08.08.2025. У позовні заяві позивачка просить розглядати справу без її участі. 08 серпня 2025 року відповідачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. З огляду на вказані обставини суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та/або їх представників. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає та виснує таке. Судом встановлено, що 27\~жовтня 2018\~року між сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис № 88), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2018, виданим Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. У шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.04.2019, видане Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.01.2023, видане Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно із ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження прав та свобод особи, які встановлені Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 51\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя про його розірвання на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України). Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що не суперечить завданням держави по охороні сім`ї, передбаченим ст. 51 Конституції України. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що спільне проживання з відповідачем є неможливим. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли спільне піклування дружини та чоловіка про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинилось, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачкою при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved