Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

26 травня 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Неселовська В.В., звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений 08.08.2015 з відповідачем [PERSON] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 08 серпня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №51. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, з жовтня 2024 року ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. На переконання позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. У зв`язку з викладеним, позивач робить висновок, що шлюб необхідно розірвати, так як розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю та виховання спільної дитини. Підсумовуючи викладене, позивач, у прохальній частині позовної заяви, просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08 серпня 2015 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 51; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 10 хв 03 липня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2025 року відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини. Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси віл 03.07.2025 відкладено розгляд справи до 15 год 00 хв 14 липня 2025 року. Ухвалою Придніпровського\~районного суду\~м.\~Черкаси від\~14\~липня 2025\~року надано сторонам термін для примирення строком один місяць; провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинений до 14 серпня 2025 року; розгляд справи призначений 18 серпня 2025 року о 09 годині 00 хвилин. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2025 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; розгляд справи призначений 18 серпня 2025 року о 09 годині 00 хвилин. Представник позивача [PERSON] адвокат Неселовська В.В. у судовому засіданні, що відбулося 18 серпня 2025 року о 09 год 00 хв, позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені в мотивувальній частині позовної заяви. Крім того пояснила суду, що строк на примирення не призвів до відновлення сімейних відносин між сторонами, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Подолянко Т.В. у судовому засіданні, що відбулося 18 серпня 2025 року о 09 год 00 хв, позовні вимоги не визнала та пояснила, що, на переконання відповідача, звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу обумовлене тяжкими умовами. Також представник відповідача пояснила суду, що часу для примирення було недостатньо, оскільки відповідач не мав змоги вчинити дії щодо примирення, адже спочатку позивач перебувала у відпустці та подорожувала з дитиною, а потім відповідач перебував у відпустці та перебував з дитиною. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також позицію відповідача, що викладена письмово та проголошена у вступному слові, дійшов таких висновків. Судом встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~08\~серпня 2015\~року уклали\~шлюб,\~який у\~цей же\~день зареєстрований\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Драбівського районного\~управління юстиції\~у Черкаській\~області,\~актовий запис\~№51,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~що повторно\~видане відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Драбівського\~районного управління\~юстиції у\~Черкаській області\~10\~грудня 2015\~року,\~і яка\~засвідчена представником\~позивача кваліфікованим\~електронним підписом\~у порядку,\~передбаченому п.27\~Положення про\~порядок функціонування\~окремих підсистем\~(модулів)\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що затверджене\~Рішенням Вищої\~ради правосуддя\~№ 1845/0/15-21 від 17.08.2021 (а.с.13). Із безпосередньо дослідженої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 2017 року Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що немає згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем. Водночас заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу з призми тяжких умов суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів таких умов, а також з призми того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а відповідно будь-які умови не є підставою для продовження перебування у шлюбі учасників справи за умови відсутності згоди на це одного з подружжя. Щодо недостатності строку для примирення, то суд дійшов висновку про помилковість означеного твердження відповідача, оскільки цивільна справа №711/4682/25 перебувала на розгляді суду 83 дні, тобто у відповідача було достатньо часу задля вчинення конструктивних та дієвих дій направлених на примирення з дружиною. Проте матеріали справи не містять доказів тому, що відповідач вчиняв будь-які дії щодо примирення з позивачем. Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. З аналізу означеної норми права як норми прямої дії, суд зробив висновок, що в Україні примусовий шлюб не допускається, оскільки інститут шлюбу в Україні грунтується виключно на вільній згоді обох з подружжя. У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що сама по собі незгода одного з подружжя на розірвання шлюбу не є підставою для відмови в задоволенні позову іншого подружжя про розірвання шлюбу. Також, під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача та відповідача і збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного із них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд дійшов висновку, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач, у прохальній частині позовної заяви, не виявила волі на зміну прізвища після розірвання шлюбу, тому суд не вбачає правових підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої у судовому засіданні квитанції ID №8086-3844-4502-7496 від 26.05.2025 (а.с.9) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. Водночас, оскільки позивач подала позов через підсистему «Електронний суд», то згідно положень ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому розмір судового збору, що підлягав сплаті позивачем за подачу конкретної позовної заяви, складає 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8). Водночас, позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.9). У зв`язку з викладеним,

Outcome: approved