Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

24 червня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст.ст., 111,115 СК України просить розірвати шлюб зареєстрований 22 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 71. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що після реєстрації шлюбу сторони певний час проживали разом. Однак з квітня 2024 року фактичні шлюбні відносини між ними припинились. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, спільний бюджет відсутній. Подальше спільне життя є неможливим через втрату взаєморозуміння, емоційного зв`язку та відсутність взаємної підтримки. У шлюбі дітей не було. Спільного майна, щодо якого могли б виникнути спори, немає. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді від 18 липня 2025 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В призначене судове засідання 19 серпня 2025 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено особистим підписом в розписці, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Також просив судові витрати покласти на нього. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджено довідкою про доставку електронного документа в кабінет «Електронного суду». До суду через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, щодо позовних вимог не заперечувала, на розірвання шлюбу погодилась, просила залишити набуте прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 22 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , 22 червня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 71. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] . Від шлюбу у сторін спільних дітей не має. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна сторони не мають. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань щодо розподілу спільного майна на час розгляду даної справи у суду відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач просила залишити набуте прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище - « [PERSON] ». СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то з другої сторони стягуються судовий збір на користь держави. На підставі\~п.1.3\~ч.2\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~в повному\~обсязі в сумі 1 211,20 гривень. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Проте позивач [PERSON] в позовній заяві просив судові витрати покласти на нього. За змістом ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved