Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

27.05.2025 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої вказано, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору № 200300897223 від 25.11.2021 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30\~000,00 грн., який пізніше було збільшено до 30\~000,00 грн. під 47,88 % строком на 12 місяців. Згідно з умовами договору відповідачу було відкрито на його ім`я поточний рахунок у гривнях на надано кредитну картку № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання за кредитними договором не виконала, кредитних коштів не повернула, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 04.02.2025 складає 47\~645,01 грн., з яких: 29\~897,80 грн. заборгованість за кредитом, 17\~747,21 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Відповідачці на адресу її місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, направлялися письмові вимоги (повідомлення), однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 47\~645,01 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Головуючим по справі шляхом автоматизованого розподілу визначено суддю Дудікова А.В. 16.06.2025 на підставі розпорядження №53 керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у зв`язку із тривалою відпусткою судді Дудікова А.В., що унеможливлює\~ участь судді у розгляді справи та на виконання Рішення зборів суддів Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2025 року № 3 «Про порядок проведення повторного автоматизованого розподілу невирішених справ судді Дудікова А.В.», а також з метою недопущення порушення\~ строків розгляду справи, відповідно до підпунктів 2.3.43, 2.3.44, 2.3.47 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, в результаті чого головуючим у справі призначено суддю Науменко Я.О. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 18.08.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 18.08.2025 призначено заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності свого представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою смс- повідомлення та судової повістки. Судова повістка, направлена відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання, повернута на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву відповідачка не подала, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасника справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. 25.11.2021 [PERSON] (далі відповідач) підписала заяву №200300897223на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: сума кредиту 11 800 грн.; строк кредиту 12 місяців; розмір процентної ставки 47,88% річних. Підписанням заяви відповідач беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням зави підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах (а.с.13). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, сума кредиту становить 30 000 грн., строк кредитування 12 місяців, фіксована та реальна річна процентна ставка складає 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 12 577, 58 грн. (а.с.13 на звороті). За змістом п. 2.1.1 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг Банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи інтернет-банкінг, сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування (а.с.15 на звороті). Згідно з п. 2.2.1 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору (а.с.17). Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору (п. 2.2.2 Розділу І) (а.с.17 на звороті). Відповідно до п.2.2.5. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору (а.с.17 на звороті). Пунктом 2.4.1 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» визначено, що договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою Банку або за ініціативою Клієнта у випадках закриття всіх Карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим Договором, та/ або відмови від усіх послуг Банку (а.с.17 на звороті). Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ»клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти (а.с.18 на звороті). Згідно з п.5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ»клієнт\~зобов`язаний сплачувати\~заборгованість по\~договору,\~проценти за\~користування кредитними\~коштами,\~оплачувати комісії\~та неустойку,\~а також\~виконувати зобов`язання\~з повернення\~кредиту,\~в тому\~числі простроченої\~заборгованості,\~на умовах,\~в строки\~та в\~розмірі,\~що передбачені\~цим договором (а.с.18 на звороті). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором №200300897223 від 25.11.2021 виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30 000 грн., який пізніше було збільшено до 30\~000,00грн. (а.с.25). Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 25.11.2021 по 04.02.2025, сформованою відділенням №11 ПУМБ в м. Кривий Ріг (а.с. 26 на звороті - 27). Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 04.02.2025 її заборгованість складає 47\~645,01 грн., з яких: 29\~897,80 грн. заборгованість за кредитом, 17\~747,21 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. 04.02.2025 за вих. № KHO-44.2.2/80 позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на адресу відповідача було надіслано письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 47\~645,01 грн. протягом 30 днів з моменту отримання листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості (а.с.22 на звороті - 23). Проте на\~виконання вказаної\~вимоги відповідачжодних дій для проведення повного розрахунку боргу не здійснила. На підтвердження зазначеної заборгованості позивачем надані розрахунки заборгованості станом на 04.02.205 за договором№200300897223 від 25.11.2021 (а.с.25 на звороті -26), які суд визнає достовірними, оскільки вони не спростовані відповідачем, а матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості. Згідно зі ч.1\~ ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. У суду відсутні докази того, що відповідач мала перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, оскільки вона не надала будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач; доказів про сплату відповідачем заборгованості за кредитними договорами позивачу матеріали справи не містять, а тому з врахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає доведеними посилання позивача на існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитними договорами у сумах, зазначених у розрахунках заборгованості. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість 47 645,01 грн., з яких: 29\~897,80 грн. заборгованість за кредитом, 17\~747,21 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи повне задоволення позовних вимог на суму 47\~645 грн. 01 коп., відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2 422 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved