Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Державного спеціалізованого підприємства «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами» про порушення права на укладання трудового договору, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. 26 травня 2025 року до суду надійшла заява представника ДСП «ЦППРВ» Панчука М.Г., яка подана через систему «Електронний суд», про ухвалення у справі додаткового рішення. У вказаній заяві заявник просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі 21\~032,62 грн, які складаються з: - витрат представників відповідача за одну добу перебування у відрядженні 01 квітня 2025 року, 22 квітня 2025 року, 22 травня 2025 року у загальному розмірі 1800 гривень (із розрахунку по 300 грн за одну добу перебування представників [PERSON] та [PERSON] у відрядженні); - середньоденної заробітної плати, яку підприємство сплатило [PERSON] за виконання службових обов`язків у загальному розмірі 5849, 85 грн; середньоденної заробітної плати, яку підприємство сплатило [PERSON] за виконання службових обов`язків у загальному розмірі 4317, 66 грн; - витрат, пов`язаних із прибуттям до суду 9065,17 грн. У вказаній заяві зазначено, що попередній розмір судових витрат було вказано у відзиві на позов, зокрема зазначено, що в разі участі у судовому засіданні двох представників Івженко С.С. та Панчука М.Г. витрати відповідача орієнтовно становитимуть 6\~757,29 грн. У процесі розгляду справи відповідачем первинно подано обґрунтування судових витрат у відзиві на позовну заяву та подано заяви про стягнення судових витрат від 03 квітня 2025 року. У заяві від 23 квітня 2025 року відповідачем надано загальний розрахунок витрат, що станом на 23 квітня 2025 року було понесено для забезпечення участі представників відповідача у судових засіданнях 01 квітня 2025 року та 22 квітня 2025 року. У судовому засіданні, що відбулося 22 травня 2025 року представником відповідача Івженко С.С. подано заяву у порядку ч. 1 ст. 246 ЦПК України щодо визнання поважними причини неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат. До вказаної заяви представником відповідача долучено доказ надсилання листом з описом вкладення [PERSON] копії заяви про стягнення судових витрат з доданими до неї документами. Судові засідання призначалися на 17 червня 2025 року, 16 липня 2025 року, однак позивач у судові засідання не з`являвся. У сьогоднішньому судовому засіданні представник відповідача ДСП «ЦППРВ» Панчук М.Г. підтримав подану заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно трекінгу поштового відправлення № 0610268845065 судову повістку не вручено [PERSON] , у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (т. 2 а.с. 21-26 ). Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. 28 липня 2025 року до суду від позивача [PERSON] надійшла заява, у якій позивач заперечував щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказав, що наразі ним оскаржується в апеляційному порядку рішення суду у даній справі, а тому вважає, що розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення є передчасним. Зазначив, що наразі перебуває на стаціонарному лікуванні в Ірпінській центральній міській лікарні, однак, доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання до своєї заяви позивач не додав. Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України (підготовка розгляду справи судом апеляційної інстанції), якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки. Зважаючи на викладене, а також те, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності позивача [PERSON] . Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з частиною четвертою статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача про стягнення з позивача судових витрат підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 133\~ЦПК України судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що попередній розмір судових витрат було вказано стороною відповідача у відзиві на позов, у подальшому у процесі розгляду справи відповідачем подавалися заяви після кожного засідання щодо стягнення судових витрат із зазначенням розрахунку таких витрат. У судовому засіданні, що відбулося 22 травня 2025 року представником відповідача Івженко С.С. подано заяву у порядку ч. 1 ст. 246 ЦПК України щодо визнання поважними причини неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат. Заяву про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з розглядом справи, разом з відповідними доказами, подано стороною відповідача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а саме 26 травня 2025 року. Статтею 138\~ЦПК України\~визначено,\~що витрати,\~пов`язані з\~переїздом до\~іншого населеного\~пункту сторін\~та їхніх\~представників,\~а також\~найманням житла,\~несуть сторони. Стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~судове рішення,\~та її\~представникові сплачується\~іншою стороною\~компенсація за\~втрачений заробіток\~чи відрив\~від звичайних\~занять.\~Компенсація за\~втрачений заробіток\~обчислюється пропорційно\~від розміру\~середньомісячного заробітку,\~а компенсація\~за відрив\~від звичайних\~занять -\~пропорційно від\~розміру мінімальної\~заробітної плати. Граничний розмір\~компенсації за\~судовим рішенням\~витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», встановлено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Постановою від 02 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» Кабінет Міністрів України затвердив суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, згідно з додатком 1 (далі - Постанова № 98). Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Постанови № 98 державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтверджуючих документів, відшкодовуються витрати, зокрема, на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті). Розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом. Вирішуючи питання про відшкодування стороні витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалася особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, стороною відповідача надано копії: наказів ДСП «ЦППРВ» № 24-к від 20 лютого 2025 року, № 65-к від 16 квітня 2025 року, № 79-к від 14 травня 2025 року, про відрядження 01 квітня 2025 року, 22 квітня 2025 року, 22 травня 2025 року, [PERSON] , [PERSON] до селища Бородянка Київської області та надання водіям [PERSON] , [PERSON] для подальшого керування у відрядженні юридичної служби автомобіль Skoda Spaceback [NUMBER] на 01 квітня 2025 року, 22 квітня 2025 року, 22 травня 2025 року, відповідно до маршруту м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34 Київська область, селище Бородянка, вул. Центральна, 315 (т. 1 а.с. 71, 168, 221); планових тарифів для розрахунку ціни роботи рухомого складу (т. 1 а.с. 77); наказу ДСП «ЦППРВ» № 435 від 15 вересня 2023 року про закріплення транспортних засобів (т. 1 а.с. 72); посвідчень про відрядження [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 144, 146, 167, 170, 220, 223); подорожніх листів серії АСК № 117923 від 01 квітня 2025 року, серії АСК № 117963 від 22 квітня 2025 року, серії АСК № 124198 від 22 травня 2025 року (т. 1 а.с. 150, 173, 226); талонів замовника до подорожнього листа № 117923 від 01 квітня 2025 року, до подорожнього листа № 117963 від 22 квітня 2025 року, до подорожнього листа № 124198 від 22 травня 2025 року (т. 1 а.с. 149, 174, 227); службової записки начальника транспортного цеха ДСП «ЦППРВ» № 2-04.0/55 від 03 квітня 2025 року щодо розрахунку вартості поїздки 01 квітня 2025 року, відповідно до якої, згідно діючих тарифів на підприємстві, вартість поїздки за маршрутом Київ-Бородянка-Київ становить 2\~777,21 грн (1051,90 грн вартість використання автомобіля за 5 годин; 1725, 31 грн вартість використаного пального за маршрутом Київ-Бородянка-Київ) (т. 1 а.с. 151); службової записки начальника транспортного цеха ДСП «ЦППРВ» № 2-04.0/69 від 23 квітня 2025 року щодо розрахунку вартості поїздки 22 квітня 2025 року, відповідно до якої, згідно діючих тарифів на підприємстві, вартість поїздки за маршрутом Київ-Бородянка-Київ становить 3\~302,64 грн (1683,04 грн вартість використання автомобіля за 8 годин; 1619, 60 грн вартість використаного пального за маршрутом Київ-Бородянка-Київ) (т. 1 а.с. 175); службової записки начальника транспортного цеха ДСП «ЦППРВ» № 2-04.0/77 від 26 травня 2025 року щодо розрахунку вартості поїздки 22 травня 2025 року, відповідно до якої, згідно діючих тарифів на підприємстві, вартість поїздки за маршрутом Київ-Бородянка-Київ становить 2\~985, 32 грн (1051,90 грн вартість використання автомобіля за 5 годин; 1933, 42 грн вартість використаного пального за маршрутом Київ-Бородянка-Київ) (т. 1 а.с. 228). Надані стороною відповідача документи підтверджують понесення заявлених відповідачем витрат, пов`язаних із прибуттям до суду його представників в частині витрат на пальне у розмірі 5\~278,33 грн (1725, 31 грн + 1619, 60 грн + 1933, 42 грн ), а тому заява сторони відповідача у вказаній частині є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Щодо вимог відповідача відшкодувати витрати за використання автомобіля 01 квітня 2025 року, 22 квітня 2025 року та 22 травня 2025 року, то такі вимоги суд вважає необґрунтованими, з огляду на належність зазначених автомобілів відповідачу та відсутність необхідності нести витрати за їхнє використання. Щодо вимог про стягнення з позивача на користь відповідача витрат представників відповідача за одну добу перебування у відрядженні, суд дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що добові витрати передбачають витрати за кожну добу перебування в іншому населеному пункті, проте в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що представники відповідача у зв`язку з судовим розглядом справи у Бородянському районному суді Київської області перебували в селищі Бородянка цілу добу, а сам факт переїзду на відстань в одну сторону приблизно 60 км з одного населеного пункту до іншого (в якому розташований суд) не може бути достатньою підставою для стягнення з позивача на користь відповідача добових. Не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача втраченого заробітку у зв`язку з явкою до суду представників відповідача, оскільки стороною відповідача не наведено обставин на підтвердження втрати його представниками заробітку, адже як вбачається з матеріалів справи представники не втратили свій заробіток, а виконували роботу відповідно до своїх обов`язків.

Outcome: approved