Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просила суд розірвати шлюб, укладений 22 серпня 2020 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №18. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем, [PERSON] 22 серпня 2020 року був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що складено актовий запис №18. Протягом останнього часу стосунки у їхньому подружжі розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий, час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Від шлюбу спільних дітей не мають. Після початку повномаштабного вторгнення рф відповідач був мобілізований на службу до лав ЗСУ. Проте, наразі він перебуває у СЗЧ і його місцезнаходження їй невідоме. У зв`язку з чим спільно подати заяву про розірвання шлюбу до РАЦСу не можуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що сторони перебувають у шлюбі з 22.08.2020 року, зареєстрованому Виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельніківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18. Від шлюбу дітей не мають. Згідно ізст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зіст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 605,60 грн. (1211,20 грн. х 50%). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved