Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчатися, у якому покликалася на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 0907/2-8316/2012 від 04.05.2012 року, суд вирішив стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі - 800 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2011року до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку зі сплати аліментів відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ від 24.06.2025 року встановлено, що відповідач самостійно вносить кошти по сплаті аліментів в розмірі мінімального розміру сплати, що становить 1600 грн, на місяць на рахунок зазначеного відділу ДВС. Позивачка зазначає, що з часу розлучення з відповідачем та присудження аліментів, дочка [PERSON] постійно проживає з нею, а відповідач проживає окремо за вказаною адресою. [INFO] дочці [PERSON] , [INFO] виповнюється 18 років, тому стягнення аліментів по вище вказаному виконавчому листі буде припинено у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Однак оскільки дочка [PERSON] , [INFO] , продовжує навчатися на денній формі навчання. Факт навчання підтверджується довідкою № 06-15/98 від 11.06.2025 року, виданою Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, про те, що [PERSON] дійсно навчається на Факультеті управління спеціальності 281 Публічне управління та адміністрування (освітня програма «Публічне управління та адміністрування» 1-го курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми здобуття освіти. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2028 року. А також згідно договору № 62/24-0 про навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника від 14.08.2024 року, Договору № 62/24-ф про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника від 14.08.2024 року та квитанціями про оплату за навчання за 2024 рік (ТБ 203160 від 27.08.2024 на суму - 16150,00 грн, та ТБ 208457 від 29.11.2024 на суму - 16150,00 грн) та за перше півріччя 2025 року квитанція ТБ 212162 від 28.05.2025 на суму - 18 088,00 грн. Всі оплати здійснені нею особисто без допомоги [PERSON] , який відмовився приймати участь в оплаті за навчання. Зазначено, що з часу вступу дочки [PERSON] у Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника [PERSON] не надав жодної допомоги пов`язаної з навчанням дочки окрім аліментів у розмірі зазначеному вище. Така форма поведінки відповідача є неприйнятною, оскільки [PERSON] , як батько має обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дитини на період навчання, але не довше чим до досягнення дитиною/дочкою 23- річного віку. На даний час вона працює у Ліцеї № 7 Івано-Франківської міської ради на посаді асистента вчителя, її доходи є недостатніми для забезпечення повноцінного утримання, навчання та розвитку дитини. Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідача, факт відсутності інших непрацездатних осіб на його утриманні, окрім їхньої спільної дочки факт відсутності протипоказань щодо стану здоров`я, позивачка вважає, що відповідач зобов`язаний здійснювати свій батьківський обов`язок в утриманні дитини, яка продовжує навчатися, розмір якого повинен становити 1/3 частину від його доходу/заробітку. Представник відповідача адвокат Футерко В.Л. подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 28 лютого 2022 (мобілізований як доброволець до підрозділу територіальної оборони) по теперішній час. З березня 2025 відповідач проходить службу у військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ), а з 06 березня 2022 проходив службу у військовій частині [NUMBER] у мінометному розрахунку у десантно-штурмовій бригаді. Відповідач, зокрема, виконував бойові завдання на території Курської області російської федерації. Обставини перебування відповідача на військовій службі підтверджується довідкою, виданої військовою частиною [NUMBER] 04.02.2025 № 913убд, довідкою форми ОК-5 № 4892 8384 0418 5820, сформованою 03.08.2025, відомостями про нарахування доходу з березня 2022 по березень 2025 військовою частиною [NUMBER] , з квітня 2025 - військовою частиною [NUMBER] . Перебування на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] підтверджується довідкою форми 5, виданою військовою частиною [NUMBER] 10.07.2025 за № 816/484/1126/пс. На момент подання відзиву у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні дружина, мати. Як вбачається з інформаційної довідки № 438311648 від 06.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у відповідача відсутнє будь-яке нерухоме майно, яке належить йому на праві власності. Відтак, відповідач позбавлений, з поміж іншого, отримувати додатковий дохід від здачі в оренду нерухомого майна. З довідки форми ОК-5 вбачається, що середньоарифметичний нарахований дохід відповідача за січень-червень 2025 становить 20546,61 грн на місяць (10554.38+8000.00+8000.00+23007.05+51748.35+21969.90/6=20546,61). Твердження позивачки про те, що відповідач відмовився оплачувати навчання доньки [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки відповідач пропонував добровільно сплачувати такі витрати за умови, що йому буде надано реквізити особистого рахунку дитини. Однак, пропозицію відповідача та його прохання щодо надання реквізитів банківського рахунку позивачка проігнорувала. Окрім цього, позивачка зверталася до відповідача з проханням про надання ним копії посвідчення учасника бойових дій (УБД) для його подання донькою сторін [PERSON] з метою використання пільг при вступі до вищого навчального закладу. Відповідач без будь-яких заперечень та умов надав копію його посвідчення УБД, однак про подальше його використання з метою пільгового вступу доньки сторін до ВНЗ йому нічого не відомо. У позовній заяві позивачка стверджує, що на утримання та навчання доньки [PERSON] витрачає більше 1/2 свого доходу/заробітку. Однак, позивачка замовчує факт перебування на її утриманні іншої дитини - доньки від шлюбу з [PERSON] . За таких обставин незрозумілим є яку частку свого доходу позивачка спрямовує на утримання іншої дитини та свої власні потреби. Обставина народження у позивачки дитини від іншого шлюбу підтверджується, зосібна, рішенням суду від 01 червня 2017 у справі № 344/6407/17. У наданій позивачкою копії довідки про доходи зазначено, що її нарахований дохід за січень-березень 2025 становить 35966,45 грн. Інших доказів про доходи позивачкою суду не надано. Отже, середньоарифметичний нарахований дохід позивачки за січень-березень 2025 становить 11988,81 грн. Відповідно 1/3 частки від такої суми доходу становить 3996,27 грн, в той час як 1/3 частки (про стягнення якої просить позивачка) вищенаведеного середньоарифметичного нарахованого доходу відповідача становить 6848,87 грн (у порівнянні з 2025 дохід відповідача за 2022-2024 роки був значно вищим, тому 1/3 частки від такого доходу є ще більшою). Отже, з урахуванням вищевказаного та принципу рівності прав та обов`язків батьків, визначеного нормою ст. 141 СК України (на яку у позовній заяві посилається позивачка), заявлена нею до стягнення в якості аліментів частка доходу відповідача такому принципу не відповідає, оскільки позивачка не довела можливість здійснення нею витрат на утримання доньки [PERSON] у такому ж розмірі, в якому просить стягувати аліменти з відповідача. Сторона відповідача позовні вимоги визнає частково, просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на доньку сторін [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 всіх доходів. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Просить задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо стягнення аліментів у заявленому позивачкою розмірі, покликаючись на обставини, викладені у відзиві. Вказав на доцільність стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1/5 частки від доходу відповідача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.05.2012 року у справі № 0907/2-8316/2012, ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На час розгляду даної справи [PERSON] , є повнолітньою, [INFO] їй виповнилося 18 років. [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, що навчання підтверджується довідкою № 06-15/98 від 11.06.2025 року, виданою Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, про те, що [PERSON] дійсно навчається на Факультеті управління спеціальності 281 Публічне управління та адміністрування (освітня програма «Публічне управління та адміністрування» 1-го курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми здобуття освіти. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2028 року. Факт навчання підтверджується Договором № 62/24-0 про навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника від 14.08.2024 року, Договором № 62/24-ф про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника від 14.08.2024 року та квитанціями про оплату за навчання за 2024 рік (ТБ 203160 від 27.08.2024 на суму - 16150,00 грн, та ТБ 208457 від 29.11.2024 на суму - 16150,00 грн) та за перше півріччя 2025 року квитанція ТБ 212162 від 28.05.2025 на суму - 18 088,00 грн. Відповідач [PERSON] , [INFO] , з березня 2025 проходить службу у військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ), а з 06 березня 2022 проходив службу у військовій частині [NUMBER] у мінометному розрахунку у десантно-штурмовій бригаді. Обставини перебування [PERSON] на військовій службі підтверджується довідкою, виданої військовою частиною [NUMBER] 04.02.2025 № 913убд), довідкою форми ОК-5 № 4892 8384 0418 5820, сформованою 03.08.2025, відомостями про нарахування доходу з березня 2022 по березень 2025 військовою частиною [NUMBER] , з квітня 2025 - військовою частиною [NUMBER] , довідкою форми 5, виданою військовою частиною [NUMBER] 10.07.2025 за № 816/484/1126/пс. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормою ч. 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, на Факультеті управління спеціальності 281 Публічне управління та адміністрування, освітня програма «Публічне управління та адміністрування» 1-го курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми здобуття освіти. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2028 року. Отже, повнолітня [PERSON] об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню доньку сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов [PERSON] потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. При цьому, на переконання суду, несправедливим є покладення обов`язку по матеріальному утриманню повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, лише на матір дитини, на утриманні якої вона перебуває. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітньої доньки сторін, яка навчається на денній формі навчання, безспірно потребує матеріальної допомоги, перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є особою працездатного віку, перебуває на військовій службі, на його утриманні немає інших осіб. Як вбачається з інформаційної довідки № 438311648 від 06.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (копія додається, додаток № 1), у відповідача відсутнє будь-яке нерухоме майно, яке належить йому на праві власності. У сукупності оцінених судом доказів, наявні підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої [PERSON] на період навчання. Зважаючи на вище встановлені судом обставини, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі 1/4 частки його доходів (заробітку), починаючи з 25 червня 2025 року (з дня пред`явлення позову) до звершення донькою навчання та не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні доньки, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково підставними. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial