Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101150451. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 4 000,00 гривень, та проценти за користування кредитом 1 800,00 гривень, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 29.12.2021 було укладено договір № 29-12/2021-45 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101150451. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101150451. Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Станом на сьогоднішній день, строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 101150451 від 07.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30 360,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 26 360,00 гривень. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит № 101150451 від 07.10.2021 у розмірі 30 360,00 гривень, понесені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3 028,00 гривень, витрат на правничу допомогу в сумі 9 000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибула, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 101150451 від 07.10.2021 в розмірі 5 800,00 гривень, з яких 4 000,00 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 1 800,00 гривень - заборгованість за процентами, судовий збір в розмірі 578,35 гривень, у задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю. В поданому відзиві посилається на те, що строк кредитування за кредитним договором № 101150451 від 07.10.2021 був погоджений та становив 15 днів. Доказів того, що відповідач ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення суми кредиту у порядку передбаченому кредитними договорами, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договором. Відтак, надані позивачем витяги з реєстрів боржників до договорів факторингу та розрахунки заборгованості за кредитними договорами не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладення договорів факторингів, тобто розрахунки заборгованості складені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а не первісними кредиторами. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. За кредитним договором № 101150451 від 07.10.2021 ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит в розмірі 4 000,00 гривень. Кредит надано строком на 15 днів, тобто до 22.10.2021. За користування кредитом клієнт сплачує 3,00 відсотків на добу. Тип процентної ставки фіксований. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором за відсотками в сумі 26 360,00 гривень. Отже, сума нарахованих процентів має бути нарахована наступним чином, а саме 4 000,00 гривень тіло кредиту х 3,00 % х 15 днів = 1 800,00 гривень. Тобто, з 22.10.2021 припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 22.10.2021 відповідачем не подавалося. Належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитним договором є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Також, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають поділу між сторонами з 9 000,00 гривень до 2 564,32 гривень, адже середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах складає 2 564,32 гривень (3 000+2 287,80+2 133,82+3 434,40+1 965,60)/5=2 564,32 гривень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 07.10.2021 між [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" укладено договір про споживчий кредит № 101150451. Згідно умов договору ТОВ "МІЛОАН" надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 4 000,00 гривень строком на 15 днів, починаючи з 07.10.2021 по 22.10.2021, проценти за користування кредитом: 1 160,00 гривень, які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Про що також обумовлено в паспорті споживчого кредиту № 101150451 та анкеті-заяві на кредит № 101150451 від 07.10.2021. Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН», вбачається, що [PERSON] з якою укладено договір № 101150451 від 07.10.2021 ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор W88776, дата відправки ідентифікатора 07.10.2021, номер телефону [NUMBER] . Відповідно до укладеного договору між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал" за № 29-12/2021-45 від 29.12.2021, акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 29-12/2021-45 від 29.12.2021, реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29.12.2021, вбачається, що ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором № 101150451. Відповідно до укладеного договору між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023, вбачається, що ТОВ "Вердикт Капітал" відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за договором № 101150451. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.03.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 101150451, становить в загальному розмірі 30 360,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень - заборгованість по основній сумі кредиту; 14 960,00 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 11 400,00 гривень - нараховані відсотки. Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк» за № 81-15-9/1171-БТ від 29.01.2025, вбачається, що банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] . Фінансовий номер телефону, який знаходиться в анкетних даних +380952401600 Згідно виписки про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] за період з 07.10.2021 по 17.10.2021, вбачається, що [PERSON] отримала безготівкове зарахування на суму 4 000,00 гривень. За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України Про електрону комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису . Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та " Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Як вбачається з матеріалів справи 07.10.2021 між [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" укладено договір про споживчий кредит № 101150451. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, після укладення вказаних вище договору факторингу та договору відступлення прав вимоги у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набув право вимоги до відповідачки. Судом встановлено, що станом на 10.03.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 101150451, становить в загальному розмірі 30 360,00 гривень, з яких: 4 000,00 гривень - заборгованість по основній сумі кредиту; 14 960,00 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 11 400,00 гривень - нараховані відсотки. Відповідно до статтей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Отже, відповідач та первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» у належній формі досягли усіх істотних умов Договору про споживчий кредит. Первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» повністю виконав взяті на себе зобов`язання перерахувавши на рахунок відповідача суму кредиту. Відповідач отримав кредит, проте взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту не повернув, визначену договором комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом не сплатив. За умовами договору про споживчий кредит №101150451 від 07.10.2021 кредит надається строком на 15 днів з 07.10.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом-22.10.2021. Відповідно до пп.1.5.1, 1.5.2, 1.6 комісія за надання кредиту-1160 грн, нараховується за ставкою 29 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом:1800 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.4.2 договору про споживчий кредит № 101150451 від 07.10.2021, вбачається, що у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін передбачений п. 1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору. Пролонгація - продовження строку чинності документа - договору (кредитного чи депозитного або будь-якого), угоди, векселя тощо. Пролонгація відбувається шляхом укладення спеціальної угоди чи доповнення або ж автоматично, в порядку, передбаченому самим договором. Пролонгація договору може бути автоматичною в разі, якщо це передбачено договором і жодна зі сторін не висловила бажання його розірвати. Неавтоматична пролонгація може оформлятися окремою угодою. Типовий приклад автоматичної пролонгації - продовження строкового банківського депозиту в тому випадку, якщо вкладник не забрав ці кошти у зазначений термін. Крім того, відповідно до пункту 3.2.4 даного договору, кредитодавець зобов`язаний стягувати з позичальника пеню та/або проценти за невиконання чи неналежне виконання умов договору, відповідно до розділу 4. Пунктом 4 даного договору передбачено умови відповідальності сторін. Отже з огляду на матеріали справи, підтверджено факт укладення відповідачкою [PERSON] із ТОВ «МІЛОАН» договору про споживчий кредит від 07.10.2021 за № 101150451, отримання відповідачкою коштів позики у розмірі 4 000,00 гривень, факт переходу до ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" від первісного позикодавця ТОВ «МІЛОАН» права вимоги заборгованості до відповідачки за договорами факторингу та відступлення прав вимоги, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом позики, яку не сплачено боржником в обумовлені строки. Відповідачкою визнано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом позики, що вбачається з поданого відзиву. Однак, відповідачкою не виконано умов договору передбачені зокрема пп.3.3.2, 3.3.3, оскільки не здійснено вчасно погашення заборгованості. Суд не погоджується з твердженням представника відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення відсотків за користування кредитними коштами, так як їх нарахування відбулося по закінченню строку кредитування. Представником не взято до уваги п.2.4.2 укладеного сторонами договору, відповідно до якого сторони погодилися, якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5 Договору. Тобто, відповідач була була обізнана щодо умов нарахування та сплати процентів за користування кредитом. А тому, сду вважає, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання, з урахуванням погоджених сторонами умов укладеного Договору, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення позивачем ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копії договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024, укладеного між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та Адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС"; прайс-листа АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС"; платіжної інструкції № 0440670000 від 11.06.2024; заявки на надання юридичної правової допомоги № 408 від 07.06.2024; витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024, в яких погоджено перелік правових послуг наданих щодо юридичного супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] та розмір гонорару у сумі 9 000,00 гривень. Проаналізувавши надані позивачем копії документів, які підтверджують понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Outcome: approved