Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

7 лютого 2025 року заявник [PERSON] , звернулась до Іванківського районного суду Київської області із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог, заявник посилається на те, що [PERSON] постійно проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] , разом із чоловіком та сином [PERSON] , 1988 р.н. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року визнано [PERSON] , 1988 р.н. недієздатним та встановлено опіку, призначено заявника його опікуном. [PERSON] є недієздатним, та заявнику необхідно встановити над ним опіку, оскільки він самостійно не може реалізувати свої законні права - вчиняти дрібні та інші побутові дії (купівля товарів, тощо), вчиняти будь які підписи в документах, отримувати пенсію, тощо. Були випадки, коли він йшов з дому, пошуки займали довгий час. Його психічний стан хвилює рідних, оскільки він непередбачуваний у своїх діях, і це продовжується довгий час. [PERSON] в повній мірі не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого може бути визнаний недієздатним. За ним потрібен постійний контроль та надання цілодобової допомоги, в тому числі і опікуном. Заявнику це необхідно для призначення його опікуном над [PERSON] , для вирішення його різноманітних соціальних, пенсійних, побутових питань, тощо. Заявник вважає за необхідне бути його опікуном, бо має можливість повноцінно виконувати ці обов`язки, оскільки підтримує з ним близькі родинні стосунки, як мати. На даний час заявник ніде не працює. Рішенням виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 02.12.2024 року за №1628 постановлено надати до Іванківського районного суду Київської області подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Таким чином, заявник звертається до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану здоров`я [PERSON] ; провадження в справі зупинено на час проведення експертизи. Після проведення експертизи провадження по справі було поновлено та призначено судове засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явився, 04.08.2025 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника селищної ради, прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу. Так, судом встановлено, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року (справа №366/1434/22) визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатною особою. Призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] . Строк дії цього рішення становить два роки, які необхідно обчислювати від дати набрання законної сили рішенням. Рішення набрало законної сили 24 березня 2023 року. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 1988 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки КП Іванківської селищної ради «ВУЖКГ» №973 від 14 листопада 2024 року, виданої [PERSON] , [INFO] , у тому, що вона дійсно зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , який знаходиться на балансі КП Іванківської селищної ради «ВУЖКГ». Сім`я складається з трьох чоловік, а саме чоловік - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . З довідки-характеристики Іванківської селищної ради №2534 від 14 листопада 2024р., убачається, що [PERSON] , 1963 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] , на території Іванківської селищної ради зареєстрована в [ADDRESS] з 8 грудня 1995 року. Скарг на неї до ради не надходило. [PERSON] не перебуває під спостереженням у лікаря психіатра КНП ІРС «Іванківської ЦРЛ», що підтверджується довідкою №2 від 20 листопада 2024 року. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №237-ц, яку було призначено на підставі ухвали Іванківського районного суду Київської області 11.02.2025 року [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад глибоку розумову відсталість внаслідок ДЦП, F 73.0 за МКХ 10, за своїм психічним станом [PERSON] , [INFO] , не зможе усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно рішення виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 1628 від 02 грудня 2024 року, виконавчий комітет селищної ради вважають доцільним призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над її сином [PERSON] , [INFO] , особою з інвалідністю I групи з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату. Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила). Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Щодо можливості призначення заявника [PERSON] то слід врахувати наступне: відповідно до довідки від 20 листопада 2024 року [PERSON] за станом здоров`я вона може бути опікуном; актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї №60 від 21 листопада 2024 року. В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявником доведено суду, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, який позбавляє його здатності до розуміння значення своїх дій та їх наслідків, а тому суд приходить до висновку, про доцільність визнання його недієздатним. Визнаючи [PERSON] недієздатним, суд вважає за необхідне призначити йому опікуна, заявника по справі, [PERSON] , яка проживає з ним, фактично здійснює за ним догляд та його утримує. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved