Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

30.05.2025 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [INFO] [PERSON] , до складу якого входить: - земельна ділянка площею 1,2833 га, кадастровий номер 6321281000:01:000:0047, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Благодатненського старостинського округу Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області; - 6/10 частини земельної ділянки площею 1,0824 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0320, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Благодатненського старостинського округу Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області; - 6/10 частини земельної ділянки площею 0,3708 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0321, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Благодатненського старостинського округу Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області; - 6/10 частини земельної ділянки площею 0,3577 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0322, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Благодатненського старостинського округу Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] , який за життя склав заповіт, посвідчений Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області 04.02.2008 за №132. На підставі заяви позивача про відмову від прийняття спадщини, 27.04.2017 приватним нотаріусом відкрито спадкову справу №8/2017 відносно майна померлого. Того ж дня син спадкодавця [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини. 03.05.2017 позивач подав нотаріусу заяву про відкликання цієї заяви та подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від усієї належної спадкодавцю спадщини, як спадкоємець за законом, і як спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом згідно із ч.1 ст.1241 ЦК України, на користь онука позивача у справі. Крім того, спадкоємцями за законом першої черги за ч.1 ст.1261 ЦК України також є: дочка [PERSON] (мати позивача) та сини [PERSON] та [PERSON] , які заяв про прийняття спадщини протягом встановленого строку нотаріусу не подали, спільно зі спадкодавцем на день його смерті за однією адресою не проживали, тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. 07.11.2017 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса про видачу йому, як особі, яка за ч.1 ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. 10.11.2017 приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заповіт не відповідає вимогам законодавства, а саме текст заповіту не містить визначення конкретного майна, яке має перейти у спадок [PERSON] , сам текс містить взаємовиключні положення. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 13.06.2019 у справі №615/1630/18 визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] , до складу якого входить: 4/10 частини земельних ділянок, площею: 1,0824 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0320, 0,3708 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0321, 0,3577 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0322. 01.05.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся на частину спадкового майна, що залишилася, але приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з тих же підстав, в зв`язку з чим змушений звернутися до суду. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 11.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження. Правом надання інших заяв по суті справи в порядку ст.174 ЦПК України сторони не скористалися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не направив. За ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №09 від 04.11.2016. За життя [PERSON] належали земельні ділянки, які знаходяться на території Благодатненської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,0824 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0320; площею 0,3708 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0321; площею 0,3577 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0322 та площею 1,2833, кадастровий номер: 6321281000:01:000:0047, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯМ №810754, ЯМ №810755, ЯМ №810756, ІІІ-ХР №059043 та витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки серій НВ-6305098642017 від 17.10.2017, НВ-6305098592017 від 17.10.2017, НВ-6305098682017 від 17.10.2017. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений 04.02.2008 за реєстровим №132 Благодатненською сільською радою, за яким «на випадок моєї смерті роблю таке заповітне розпорядження: 1/2 частини мого майна, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, що на день смерті буду мати по закону чи заповіту, належний мені на праві особистої власності державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ХР №059043, площею 1,28 га, виданий на підставі розпорядження Валківської райдержадміністрації від 18.12.2002 року №144, а також сертифікат ХР №0259212, я заповідаю своєму онукові [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ». Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є сином [PERSON] , актовий запис №15 від 25.09.1994. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] ), а також [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] , про одруження серії [NUMBER] , про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00019250674 від 19.12.2017. Отже, спадкоємцем за заповітом є онук померлого [PERSON] він же спадкоємець другої черги за законом та спадкоємці першої черги за законом: діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І. від 10.11.2017 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які знаходяться на території Благодатненської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,0824 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0320; площею 0,3708 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0321; площею 0,3577 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0322 та площею 1,2833, кадастровий номер: 6321281000:01:000:0047, оскільки, зокрема, текст заповіту не містить визначення конкретного майна, яке має перейти у спадок [PERSON] . У тексті заповіту вказані взаємовиключні положення. Разом з тим, вузьке тлумачення заповіту привалює над загальним і волевиявлення спадкодавця слід розуміти однозначно, як його розпорядження 1/2 усього майна після смерті на користь онука [PERSON] , таке саме волевиявлення стосується усієї земельної ділянки, право власності на яку за спадкодавцем підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ХР №059043, виданим на підставі розпорядження Валківської райдержадміністрації від 18.12.2002 №144. Спадкова справа №8/2017 після смерті [PERSON] відкрита на підставі заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, яку відкликав 03.05.2017, тобто в шестимісячний строк, і подав заяву про прийняття спадщини. Із заяви [PERSON] від 15.02.2017, відмовилась від своєї частки спадкового майна на користь онука [PERSON] . [PERSON] 27.04.2017 подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Відомостей про прийняття спадщини іншими спадкоємця суду не надано. Отже, спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв його онук [PERSON] та син [PERSON] . Інший спадкоємець за законом дружина [PERSON] розпорядилась часткою у спадщині, яка б їй належала, шляхом відмови від неї на користь онука. Частина спадкової маси, а саме зазначеної в заповіті земельної ділянки не була предметом спору і прийнята як спадщина спадкоємцем [PERSON] . З огляду на викладене, подавши заяву про прийняття спадщини, спадкодавець [PERSON] прийняв не тільки земельну ділянку, але й 1/2 частину іншого спадкового майна - три земельні ділянки, у відповідності до волевиявлення спадкодавця. Спадковою масою, яка залишилась поза увагою заповіту в такому разі, є 1/2 частина трьох земельних ділянок: 6321281000:02:000:0320, 6321281000:02:000:0321 та 6321281000:02:000:0322, на яку можуть претендувати спадкоємці першої черги, якими є діти та дружина спадкодавця. Оскільки дружина розпорядилась своєю часткою, яка складає 1/5 від половини спадкової маси, що спадкується за законом, решта частки земельних ділянок, що може бути оформлена [PERSON] як спадщина, становить 4/10. Викладені обставини встановлені рішенням Валківського районного суду Харківської області від 13.06.2019 у справі №615/1630/18, що набрало законної сили 16.07.2019, тому з урахуванням вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи. Цим рішенням за участі тих же осіб визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] , до складу якого входить: 4/10 частини кожної із земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Благодатненської сільської ради, площею: 1,0824 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0320, 0,3708 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0321, 0,3577 га, кадастровий номер 6321281000:02:000:0322. 01.05.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся на іншу частину спадкового майна. Постановою приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І. від 01.05.2025 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як поданий спадкоємцем для вчинення нотаріальної дії заповіт [PERSON] , посвідчений 04.02.2008 виконавчим комітетом Благодатненської сільської ради за реєстровим №132, не відповідає вимогам закону, оскільки текст заповіту не містить конкретного майна, яке має перейти у спадок позивачу, текст заповіт містить взаємовиключні положення. Окрім того, не надано документи, які б підтверджували родинні стосунки зі спадкодавцем, які необхідні для встановлення кола спадкоємців за законом і розрахунку обов`язкової частки у спадщині за заповітом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах (ст.1235 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст.1225 ЦК України). Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України). Із ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пп.4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За ст.125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину у встановлені законом строки, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на заявлені частини земельних ділянок, що входять до спадкового майна після смерті діда, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved