Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Позиція сторін у справі У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладені договори банківських вкладів, який віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. Починаючи з 05 квітня 2016 року ПАТ «КБ «Хрещатик» припинив нарахування та виплату позивачу процентів за договорами та не здійснив повернення внесених за даними договорами коштів. 14 липня 2016 року у відповідності до вимог п. 1ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Позивачу виплачено 200 000 грн. гарантованої суми відшкодування. Сума договорів банківського вкладу від 30.11.2015р. та 05.01.2016р. в доларах США складала 173 350 доларів США (91 500 $+ 81 850 $), що за курсом НБУ на 05.04.2016р. було еквівалентом - 4 506 169,46 грн. (173 350 $ х 25,994632 грн.). Сума договору від 15.05.2015р. у національній валюті складала 90 000,00 грн., отже загальна сума депозитних вкладів Позивача дорівнювала: 4 506 169,46 грн. + 90 000,00 грн. = 4 596 169,46 грн. За вирахуванням виплаченої гарантованої суми відшкодування у розмірі 200 000,00грн., Позивач не отримав кошти за своїми трьома депозитними вкладами у розмірі - 4 396 169,46 грн. (4 596 169,46 грн. - 200 000,00 грн.). Згідно з розрахунком позивача, загальна сума не отриманих Позивачем відсотків за трьома депозитними вкладами (Договір від 15.05.2015р., Договором від 30.11.2015р. та Договором від 05.01.2016р.) складає - 11 069,16 грн. та 9 898,42 доларів США. На переконання позивача, не сплачені їй відсотки ПАТ «КБ «Хрещатик» за Договором від 30.11.2015р. та Договором від 05.01.2016р. мають бути перераховані по курсу 2500,2072грн. за 100 доларів США. Позивач вважає, що не отримання ним коштів за депозитними вкладами у розмірі 4 396 169, 46 грн та відсотків у розмірі 228 854, 91 грн, передбачених договорами банківського вкладу, є матеріальною шкодою, що нанесена Позивачу внаслідок протиправних рішень та протиправної бездіяльності Відповідача. Представник відповідача подав відзив, в якому зазначив, що після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку, з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом про систему гарантування. Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. У спорах, пов`язаних з виконанням банком (щодо яких розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку) вимог кредиторів, в тому числі за договорами банківського вкладу застосовується спеціальний Закон, яким є Закон про систему гарантування, який визначає порядок та умови задоволення вимог кредиторів. Приписи статті 52 даного Закону визначають, що вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними. З огляду на те, що Національний банк не є стороною в договорі банківського вкладу, у нього відсутні фінансові зобов`язання перед Позивачем стосовно виконання його умов, а тому відсутній обов`язок щодо повернення банківських вкладів. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представники відповідачів проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року розгляд справи почато спочатку та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року витребувано докази у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року справу прийнято до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Вовка С. В. та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством «Комерційний банк «Хрещатик» 30.11.2015р. укладені наступні договори: - 15.05.2015р. - Договір №225D-597052 банківського вкладу «Подвійна сила» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір від 15.05.2015р.) з терміном дії з 15.05.2015р. по 29.09.2016р. під процентну ставку 25,22% (річних) сума вкладу - 90 000,00 грн; - 30.11.2015р. - Договір №225D-642304 банківського вкладу «Осінній оксамит» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір від 30.11.2015р.) з терміном дії з 30.11.2015р. по 30.12.2016р. під процентну ставку 11,5% (річних) сума вкладу - 91 500,00 доларів США; - 05.01.2016р. - Договір №225D-650854 банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (далі - Договір від 05.01.2016р.) з терміном дії з 05.01.2016р. по 05.07.2016р. під процентну ставку 10,25% (річних) сума вкладу - 81 850,00 доларів США. 14 липня 2016 року у відповідності до вимог п. 1ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Позивачу виплачено 200 000 грн. гарантованої суми відшкодування. На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку». 28 лютого 2017 року Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/15685/16 визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик». Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 травня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі №826/13307/16 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності Національного банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» було відмовлено в повному обсязі. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019, у справі № 826/3021/18 позов задоволено частково: - визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2016 № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»; - визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.04.2016 № 560 «Про продовження строків тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик»; - скасовано реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про внесення запису від 06.04.2016 № 10741070111000175 у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»; - визнано протиправним та скасовано рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»; - зобов`язано Національний банк України повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» банківську ліцензію від 11.10.2011 № 158 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) від 11.10.2011 № 158. - визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку»; - зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» свідоцтво учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.10.2012 № 019; - визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.01.2018 № 71; - скасовано реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Миколаївни про внесення запису від 08.06.2016 № 10741780114000175 у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в результаті ліквідації; - скасовано реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Миколаївни про внесення запису від 09.06.2016 № 10741070115000175 у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміну відомостей про керівника юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»; - скасовано реєстраційну дію державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про внесення запису від 22.01.2018 № 10741070116000175 у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна складу підписантів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»; в решті вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі № 826/3021/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 скасувати в частині задоволення позовних вимог про: скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про внесення запису № 10741070111000175 від 06.04.2016 у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДРПОУ) щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик»); зобов`язання НБУ повернути ПАТ «КБ «Хрещатик» банківську ліцензію від 11.10.2011 №158 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) від 11.10.2011 № 158; зобов`язання Фонду повернути ПАТ «КБ «Хрещатик» свідоцтво учасника Фонду від 16.10.2012 № 019; скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Миколаївни про внесення запису №10741780114000175 від 08.06.2016 у ЄДРПОУ про припинення юридичної особи ПАТ «КБ «Хрещатик» в результаті ліквідації; скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Миколаївни про внесення запису №10741070115000175 від 09.06.2016 у ЄДРПОУ про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміну відомостей про керівника юридичної особи ПАТ «КБ «Хрещатик»; скасування реєстраційної дії державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про внесення запису № 10741070116000175 від 22.01.2018 у ЄДРПОУ про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна складу підписантів. Провадження у справі в цій частині закрито. В решті судові рішення залишено без змін. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовідносини, що виникли у цій справі, стосуються відшкодування майнової шкоди, заподіяної позивачу як вкладнику ПАТ «КБ «Хрещатик» протиправною бездіяльністю відповідачів як суб`єктів владних повноважень. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] вказувала на те, що в результаті протиправної бездіяльності відповідачів, яка встановлена судовими рішеннями, їй завдано майнову шкоду в розмірі вкладів, які не були повернуті ПАТ «КБ «Хрещатик», та підлягають стягненню солідарно з відповідачів. Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку. Відповідно до пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. У частині четвертій статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. Ураховуючи, що між позивачем і ПАТ «КБ «Хрещатик» виникли договірні відносини, і на момент її звернення до суду з позовом була розпочата процедура ліквідації, зазначене унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона заподіяна, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Статтями 1173, 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також, завдана органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів чи вини посадової або службової особи. Застосування статті 1173 ЦК України у подібних правовідносинах було предметом розгляду Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі № 910/6175/19 (провадження № 12-53гс20) зазначено, що за приписами частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Отже, норми статті 1173 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи. У спірних відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом зазначеної статті завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (йдеться про реальну шкоду). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода, що спричинила порушення цивільного права, стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду зазначала, що необхідною підставою для притягнення НБУ до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Скасування постанови НБУ про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора не означає автоматичного поновлення банком стану, що існував до початку ініціювання процедури його ліквідації, відсутності обставин недоступності вкладів та, відповідно, незаконності одержання вкладниками гарантованих виплат від Фонду як підстави зменшення коштів Фонду. Наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах та відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача. Отже, обов`язковою умовою відшкодування заподіяних збитків та майнової шкоди є порушення прав особи внаслідок незаконних дій або бездіяльності та наявність реального збитку та шкоди. Урахувавши, що правовідносини, які виникли між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик», є договірними, які регулюються нормами цивільного законодавства, позивач не довела, що саме внаслідок дій чи бездіяльності відпоівдачів вона позбавлена можливості повернути кошти з депозитних вкладів, що завдало їй шкоду суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Наведене узгоджується зі сталою судовою практикою та правовою позицію Верховного Суду, викладеною у спірних правовідносинах, зокрема, у постановах від 07 травня 2020 року у справі № 757/62120/18-ц, від 05 листопада 2021 року у справі № 757/32858/18, від 07 червня 2022 року у справі № 757/65202/17-ц, від 21 липня 2022 року у справі № 757/39848/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 757/11075/19, від 16 червня 2022 року у справі № 757/75447/17-ц, від 12 cерпня 2022 року у справі № 757/40411/18-ц, від 01 лютого 2023 року у справі № 757/27406/19-ц. Відхилення від сталої судової практики порушує принцип уніфікованого застосування закону, нівелює забезпечення єдності та послідовності судочинства.

Outcome: dismissed