Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

В лютому 2025 року Позивач [PERSON] звернувся до суду з вище зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що у Позивача з 2001 року відкритий пенсійний рахунок в АТ «Ощадбанк», тому користується послугами цього банку. У 2023 році в черговий раз банк видав Позивачу пенсійну картку після закінчення терміну дії попередньої і кредитну картку, на отримання якої він не погоджувався і навіть не давав заявки на оформлення такої карти. Банк самостійно вирішив, що у Позивача має бути ця кредитна карта. Позивач є інвалідом II гр., з обмеженням до пересування та не має інших джерел доходу окрім пенсії, тому й забрав свою чергову пенсійну картку разом з нав`язаною кредитною. О 16.40 02.10.2023 Позивач отримав СМС повідомлення про здійснення невідомими особами транзакцій з його карток, жодним зразком не санкціонованих ним. Позивач зразу подзвонив в коллцентр АТ «Ощадбанк» та заблокував картки, вранці надав заяву до Деснянського відділу поліції, щодо шахрайських дій щодо нього. 04.10.2023 Позивач звернувся до ТВБВ №10026/075, м.Київ, вул. Бальзака,42/20, для подання Заяви про спірну транзакцію, але йому було відмовлено у прийомі будь-яких заяв стосовно шахрайських транзакцій та надали лише виписки по рахунках. Тому для вирішення питання по спірних транзакціях Позивач 05.10.2023 року звернувся листом до Філії АТ «Ощадбанк» - Головне управління по місту Києву та Київській області та АТ «Ощадбанк». Лише 12.01.2024 року Банк, через ТВБВ №10026/075, м.Київ, вул. Бальзака,42/40, прийняв у Позивача заяву згідно з Додатком №11А Договору. Вже з копіями цих заяв Позивач звернувся повторно до Деснянського управління поліції із Заявою про шахрайські дії відносно нього, де було відкрито кримінальне провадження за №12024100030000054 за ст. 185 ч.4 КК України. Банк продовжує порушувати права Позивача як Клієнта, не виконуючи відповідні положення нормативно-правових актів, регламентуючих сферу банківської діяльності, та цивільно-правових відносин фізичних осіб та фінансових установ в Україні. Враховуючи усе вищевикладене просить суд: - Визнати неправомірними дії АТ «Ощадбанк» Філія - Головне управління по місту Києву та Київської області щодо нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] кредитної заборгованості перед Банком, відсотків у тому числі, комісії за користування кредитним лімітом, що утворилися внаслідок шахрайської транзакції 02.10.2023 року. - Зобов`язати АТ «Ощадбанк» Філія - Головне управління по місту Києву та Київської області відновити залишок коштів на картковому рахунку № [NUMBER] , № [NUMBER] станом на 00-01 год. 02.10.2023 року, а саме: 23438,30 грн. й 5812,50 грн. відповідно. - Зобов`язати АТ «Ощадбанк» Філія - Головне управління по місту Києву та Київської області перерахувати грошові кошти з карткового рахунку № [NUMBER] , як безпідставно нараховані для погашення кредиту, разом з відсотками за користування кредитом та комісійними, на рахунок № [NUMBER] ( станом на 19.02.2025 - 12 865,94 + всі відсотки за користування кредитом+комісійні). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 28.02.2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 07.04.2025 року на адресу суду через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 28.02.2025 року. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 08.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 02.06.2025 року на адресу суду від Відповідача по справі надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а також про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 03.06.2025 року клопотання представника Відповідача про надання додаткового строку для подання відзиву - задоволено. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 03.06.2025 року у задоволенні заяви представника відповідача АТ "Ощадбанк" Філія - Головне управління по місту Києву та Київській області - Ковальчука Р.В. із запереченнями проти розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільної справи за позовом [PERSON] до АТ "Ощадбанк" Філія - Головне управління по місту Києву та Київській області про захист прав споживача, відновлення грошових коштів, знятих шахрайським шляхом, на карткових рахунках, - відмовлено. 01.07.2025 року через «Електронний суд» від представника Відповідача - Ковальчука Р.В. надійшли пояснення по справі в яких зазначає наступне. За фактом шахрайських дій з грошовими коштами, зі сторони АТ «Ощадбанк» було проведено службову перевірку та за результатами якої встановлено, що вхід та операції через мобільний додаток «Ощад 24/7» здійснено коректно з використанням фінансового номера телефону Позивача ([NUMBER]) та підтвердженням біометрією або кодом доступу. Звертає увагу суду, що фінансові операції здійснювались через мобільний додаток «Ощад 24/7» з використанням фінансового номера телефону Позивача ([NUMBER]). Для реєстрації і встановлення мобільного додатку використовуються реквізити ПК та ПІН-код до неї, які відомі тільки клієнту, одноразові ОТР-паролі, які надаються клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер мобільного телефону. Дзвінки до контакт-центру здійснювались з номера телефону [NUMBER] . 02.10.2023 року о 16:31 - вихідний автоматичний IVR-дзвінок для підтвердження реєстрації в системі (Ощад 24/7), який був успішно прийнятий. Під час дзвінка система інформує клієнта, що не потрібно розголошувати отриманий одноразовий пароль в чат-ботах (Messenger, Viber. Telegram), а використовувати тільки для доступу в систему дистанційного банківського обслуговування (Ощад 24/7). Для підтвердження реєстрації та отримання одноразового пароля клієнту необхідно було натиснути цифру 1 на клавіатурі телефона, що клієнт і зробив. Після підтвердження, клієнту було озвучено одноразовий пароль. Даний дзвінок здійснювався системою автоматично, без з`єднання з оператором. 02.10.2023 року о 16:42 - вхідний дзвінок, запит щодо розголошення даних по картці. Оператор заблокував картковий рахунок № [NUMBER] та [NUMBER] , закрив та заблокував обліковий запис (Ощад 24/7) та токен. Крім того слід зазначити, що у випадку якщо операція по платіжній карті здійснена успішно, тобто в системі Web/mobile-банкінг (Ощад 24/7) або застосунку «Мобільний Ощад» відображається «Обробляється/виконується» або «Оброблено/ Операція успішна», зупинити або відмінити таку операцію не можливо. Сесії у чат-ботах Ощадбанку (Messenger, Viber. Telegram) з номера телефону [NUMBER] відсутні за жовтень місяць 2023 року. На електронну скриньку Банку contact-centre@oschadbank/ua не надходили звернення від клієнта [PERSON] . Оскільки, вхід до мобільного додатку «Ощад 24/7» відбувся коректно, а платіжні операції були підтверджені біометрією або кодом доступу, тому Відповідачем правомірно були проведені операції від 02.10.2023 по переказу коштів, у відповідності до положень ЦК України. З врахуванням зазначеного, доводи Позивача вважає необґрунтованими, оскільки стороною Позивача не надано доказів, які б свідчили, що саме з вини Відповідача або його неправомірних дій було знято кошти з банківської картки Позивача, а твердження Позивача, що це не він перераховував кошти, а інша особа шляхом таємного викрадення, не є підтвердженими доказами в матеріалах справи. 01.07.2025 року через «Електронний суд» представником Відповідача - Ковальчук Р.В. було подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 02.07.2025 року клопотання представника відповідача про витребування доказів по справі - задоволено. 29.07.2025 року на електронну адресу суду від ПрАТ «Київстар» надійшла витребувана судом інформація. 01.08.2025 року представник Відповідача звернувся повторно до суду із заявами, які надійшли до суду через засоби поштового зв`язку «Укрпошта», про витребування доказів по справі та надання пояснень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] - є користувачем послуг, наданих АТ «Ощадбанк», на його ім`я банком видано карту для пенсійних виплат № [NUMBER] до 09/25 та кредитну карту № [NUMBER] до 04/25. З карткового рахунку позивача ([NUMBER] ) відбулося списання кредитних грошових коштів: 02.10.2023 року о 16:37:41 на суму 22 225,00 грн. та 02.10.2023 року о 16:37 у сумі 5 750,00 грн. через UKR KYIV MOBILE BANKING. За даним фактом зняття коштів невідомими особами позивач [PERSON] 05.10.2023 звернувся із заявою до АТ «Ощадбанк» Філія - Головне управління по місту Києву та Київській області про пояснення обставин по транзакціям. На звернення [PERSON] . Банком 13.11.2023 №11/5-17/6117/2023/с дано відповідь, з якої вбачається, що у випадку бажання оскаржити транзакції потрібно звернутися до будь -якого відділення Банку та оформити Заяву про спірну транзакцію. 10.12.2023 [PERSON] повторно звернувся із заявою до АТ «Ощадбанк» Філія - Головне управління по місту Києву та Київській області про пояснення обставин по транзакціям. На звернення [PERSON] . Банком 25.12.2023 №11/5-17/7107/2023/с дано відповідь, з якої вбачається, що у філії - Головному управлінні по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернення [PERSON] про спірну транзакцію - не виявлено. Рекомендовано співпрацювати з правоохоронними органами для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства України, а також залишити електронне повідомлення на офіційному сайті кіберполіції України. Згідно витягу з ЄРДР від 11.01.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України згідно звернення [PERSON] було відкрито виконавче провадження №12024100030000054. Згідно відповіді АТ «Ощадбанк» Філія - Головне управління по місту Києву та Київській області № 100.16-11/9497/2024 від 25.01.2024 року на звернення [PERSON] від 12.01.2024 року Банком зазначено, що операції від 02.10.2023 р. на загальну суму 28 300 грн. проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням строку дії та СVV2/CVC2 паролю, відомому лише [PERSON] та який зберігається лише на його платіжній картці, а також з введенням одноразового «ЗDSecure» паролю надісланим для підтвердження операцій на його фінансовий номер телефону. З подібними заявами [PERSON] звертався до Банку 05.02.2024 та 27.09.2024 на що Позивачу надавались відповіді про те, що на адресу [PERSON] . Банком в листах від 25.01.2024 №100.16-11/9497/2024 та від 19.02.2024 №11/5-16/1182/2024/с було надано вичерпні відповіді по питаннях зазначених у зверненнях. Згідно наданої судом витребуваної інформації від ПрАТ «Київстар» вбачається, що електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру [NUMBER] станом на 02.10.2023 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар» знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації, відповідно до "Порядку ідентифікації кінцевих користувачів послуг"', затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку від 07.12.2022р. № 235 та за жодною особою, зокрема за [PERSON] номер зареєстрований не був. Щодо блокування телефонного номеру [NUMBER] протягом доби 02.10.2023 року відповідно до інформації, наданої відповідальним структурним підрозділом Компанії, протягом доби 02.10.2023 року блокування телефонного номера [NUMBER] за ініціативою Оператора не відбувалось Щодо перевипуску/активації нової SIM-карти з телефонним номером [NUMBER] при здійсненні пошуку в інформаційних системах Компанії, за добу 02.10.2023 року пере випуску SIM-карти з телефонним номером [NUMBER] або активації нової SIM-карти карти з телефонним номером [NUMBER] не зафіксовано. Також повідомлено, суд, що ПрАТ «Київстар» не здійснює установлення географічного (точного) місцезнаходження мобільного терміналу з SIM-карткою, активованою в мережі. В той же час, Позивач при зверненні до суду в позовній заяві зазначає своїм засобом зв`язку номер телефону [NUMBER] , що збігається з фінансовим номером Позивача. Згідно із п.п. 9.12 - 9.18 Розділу ІХ підписаного між сторонами спору договору, клієнт зобов`язаний забезпечити і гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер картки тощо. Ризики та відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно клієнт. Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефону (відповідної SIM-картки), номер якого визначений в заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договору порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації направленої на номер мобільного телефону клієнта. Таким чином, саме порушення позивачем [PERSON] умов договору, щодо заборони передачі третім особам номера мобільного телефону, який визначений в заяві про приєднання до договору та передачі інформації яка надходила на цей номер як фінансовий призвело до несанкціонованого списання грошових коштів з його карткового рахунку. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. За змістом ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ч. 2 вказаної статті грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 Розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 705), емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу зобов`язаний проінформувати держателя про можливість або неможливість зміни ПІНу. Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень - пункт 1 Розділу VI. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629 св 18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323 св 18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877 св 19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544 св 19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16-ц (провадження № 61-10242 св 20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799 св 21), від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21(провадження № 61-19319 св 21). Частиною першою статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставою вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням наведеного, на думку суду, доводи позивача про те, що несанкціоноване списання грошових коштів з його карткового рахунку сталось з вини відповідача є необґрунтованими і не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими обставинами справи. Встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про захист прав споживача, відновлення грошових коштів, знятих шахрайським шляхом на карткових рахунках слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed