Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Представник АТ "ОТП Банк" 12.05.2025 звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №0397/980/031301925/1 від 21.11.2017 у загальному розмірі 22 256 грн 35 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позовної заяви представником зазначено, що 21.11.2017 [PERSON] звернувся до АТ "ОТП Банк" з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим особисто підписав Заяву-Анкету про надання банківських послуг № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017, та прийняв пропозицію банку, погодившись із тим що анкета-заява разом із Правилами користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування складають Договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов вказаного договору, відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт, відповідно до умов Кредитного договору визначено умови обслуговування кредитної лінії. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначений тарифами банку. На дату укладення Заяви-анкети, розмір процентної ставки, вказаний у відповідній Заяві-анкеті та погоджений з Позичальником, становить 36% річних. АТ "ОТП Банк" виконало свої зобов`язання за кредитним договором і надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Водночас, у порушення умов кредитного договору [PERSON] не виконав належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017, в результаті чого станом на дату складання позовної заяви останній має заборгованість у загальному розмірі 22 256 грн 35 коп., яка складається з наступного: 3 431 грн 35 коп. заборгованість за тілом кредиту; 321 грн 00 коп. заборгованість за відсотками; 8 962 грн 73 коп. заборгованість за прострочене тіло кредиту; 9 541 грн 55 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Через неналежне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором 04.02.2025 представником АТ "ОТП Банк" на адресу останнього було направлено Вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, однак вказана вимога залишилася проігнорованою. Порушення [PERSON] умов укладеного договору стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 18.06.2025. 18.06.2025 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному судовий розгляд справи відкладено до 18.07.2025. Відповідач [PERSON] у судове засідання 18.06.2025 не з`явився. 18.07.2025 у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , судове засідання відкладено до 14.08.2025. 14.08.2025 учасники справи, яки повідомлялись про дату час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не прибули. Представник позивача АТ "ОТП Банк" - Павленко С.В. подав заяву про проведення судового розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки [PERSON] не повідомив, відзив на позов не надав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на те, що належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: На підтвердження факту укладання кредитного договору позивачем надано копію заяви на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії від 21.11.2017, копію Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017, копію Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017. Вказані документи підписані особисто відповідачем [PERSON] (а. с. 109 - 111). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Виписці з ЄДРПОУ від 19.11.2020, Статуті Акціонерного товариства "ОТП Банк" (а. с. 134 - 141). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017 та Звіту-розрахунку за період з 06.12.2017 по 14.01.2025, наданих позивачем, по рахунку [NUMBER] за кредитним договором № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017, укладеним між позивачем та відповідачем станом на 15.01.2025 рахується заборгованість у загальному розмірі 22 256 грн 35 коп., яка складається з наступного: 3 431 грн 35 коп. заборгованість за тілом кредиту; 321 грн 00 коп. заборгованість за відсотками; 8 962 грн 73 коп. заборгованість за прострочене тіло кредиту; 9 541 грн 55 коп. заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 11 - 108). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення відсотків, кредиту, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. 04.02.2025 АТ "ОТП Банк" листом за Вих. № 6721/2025 направило відповідачу [PERSON] вимогу про повернення кредиту (а. с. 126 - 127, 128, 129). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності з частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору від 21.11.2017 Акціонерне товариство "ОТП Банк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. Приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За загальними правилами, що випливають з положень статей 11 - 14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622 - 625 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов`язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т. ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки. За встановлених судовим розглядом обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по картковому рахунку за договором № 0397/980/031301925/1 від 21.11.2017 від 21.11.2017 за Кредитним договором/Заявою-Анкетою, станом на 15.01.2025, в загальному розмірі 22 256 грн 35 коп. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь АТ "ОТП Банк" належить стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн 00 коп (а. с. 10).

Outcome: approved