Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

14 травня 2025 року позивач, [PERSON] , через свого представника адвоката Качана Романа Юрійовича звернулася у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що на утриманні позивача [PERSON] у зв`язку зі смертю її доньки, [PERSON] , перебуває її онук (рідний син померлої [INFO] [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] . Через те, що батьки малолітнього онука, [PERSON] , розлучені з 2016 року та рідний батько її онука відповідач по справі, [PERSON] , дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, вона була змушена звернутися в суд позовом про стягнення аліментів на свою користь на утримання [PERSON] , 2014 року народження. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.05.2025 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивач та її представника, вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, у судове засідання повторно не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини його неявки суду не відомі. У поштових повідомленнях про виклик у судові засідання листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Під час вивчення матеріалів справи судом було встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та відповідач по справі, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 04.02.2014 серії [NUMBER] . Судом встановлено, що [PERSON] померла, про що зроблений відповідний актовий запис № 18 та видане Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2025 (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON] , 2014 року народження, проживає зі своєю бабусею, позивачем по справі [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується наданими суду доказами, зокрема, Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24.12.1981; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00046392426 від 07.08.2024; Наказом Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради № 6 від 10.01.2025 «Про тимчасове влаштування дитини, [PERSON] , [INFO] »; довідкою КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» від 20.01.2025; Актом про проживання онука з бабусею від 23.01.2025, підписаного сусідами, підписи яких засвідчені виконуючим обов`язки голови правління ОСББ «Веста». Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статей 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 265\~СК України\~передбачений обов`язок баби, діда утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу. Суд не\~обмежується розміром\~заробітку (доходу)\~платника аліментів\~у разі\~встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судовим розглядом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні своєї бабусі, яка опікується ним, приймає безпосередню участь у вихованні онука та матеріально утримує його. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved