Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1010-8830 в електронній формі, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 6800,00 грн. строком на 300 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 26.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» передало (відступило) позивачу право грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 1010-8830 від 31.12.2021. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов вказаного вище кредитного договору у нього виникла заборгованість, яка станом на 26.05.2025 становить 48076,00 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 6800,00 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 41276,00 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 48076,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.06.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та надано строк для подання відзиву. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. 01.07.2025 до суду від представника відповідача адвоката Несси О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача визнала факт укладення кредитного договору відповідачем та отримання ним кредитних коштів в сумі 6800,00 грн., а також порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту. Разом з тим, представник відповідача просила зменшити розмір\~відсотків до\~розміру заборгованості\~за тілом\~кредиту,\~з огляду\~на правову\~позицію,\~викладену у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~18.03.2020\~у справі\~№ 902/417/18\~(провадження\~№ 12-79гс19),\~в якій\~зазначено, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника та з урахуванням конкретних обставин справи, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Також, представник відповідача посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013, згідно якого з огляду на ч. 4 ст. 42 Конституції участь у договорі споживача як слабшої сторони, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, звернула увагу\~суду на\~надмірний розмір\~нарахованих позивачем\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами,\~що безумовно\~призводить до\~дисбалансу інтересів\~та прав\~сторін правовідносин.\~Також,\~представник відповідача\~при винесенні\~ рішення просила врахувати, що відповідач [PERSON] є студентом Західно-національного університету, денної форми навчання, в зв`язку з навчанням не має змоги працювати та єдиним доходом відповідача є пенсія, яка призначена державою у зв`язку з втратою годувальника, а також надала документи, які підтверджують вказані обставини. Представник позивача правом подання відповіді на відзив не скористався. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, а в ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору) визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір про відкриття кредитної лінії № 1010-8830. Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) A761. В пунктах 7.1 та 7.2 Договору визначено, що цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб сайті Кредитодавця (https://creditkasa.com.ua ), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Також, позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до п. 1.2 договору кредитодавець зобов`язується відкрити Кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі Кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип Кредиту кредитна лінія. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір Кредиту становить 6800,00 гривень. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної у п. 2.1. цього Договору, позичальнику. Кредит надається Позичальнику протягом 3 (трьох) днів з моменту укладання цього Договору. Пунктом 2.4 договору визначено, що заявлений строк користування кредитом складає \~21 календарний день з дня надання Кредиту. Заявлений строк це обраний позичальником в момент укладання\~ цього Договору строк користування Кредитом протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою. Згідно п. 2.4.1 договору дата початку заявленого строку / Дата видачі Кредиту 31.12.2021, останній календарний день заявленого строку / дата першої сплати процентів за користування Кредитом (дострокове повернення в кінці Заявленого строку) - 21.01.2022. Відповідно до 2.6 договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: Стандартна процентна ставка 3.00 % за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключення строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою ставкою). Знижена процентна ставка 2.00% (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.3.4 - 3.9. цього Договору). Пільгова процентна ставка 0,01 (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п. 3.4. - 3.6. цього Договору). Пунктами 3.6. - 3.8 договору сторони погодили, що сума процентів до сплати в останній календарний день Заявленого строку у разі використання Позичальником права користування за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою, складає: 2856,00 грн. У разі користування Позичальником Кредитом у Заявлений строк, за Стандартною процентною ставкою: сума процентів до сплати: 4284,00 грн. Якщо Позичальник сплачує Проценти за користування Кредитом протягом Заявленого строку в останній календарний день Заявленого строку, то такі Проценти нараховуються на неповернену суму Кредиту за Зниженою ставкою, зазначеною у п. 3.4. цього Договору. В подальшому якщо Позичальник, як Сумлінний Позичальник, сплачує проценти за користування Кредитом не пізніше ніж кожний черговий День сплати процентів, то проценти нараховуються на неповернену суму Кредиту за Зниженою ставкою, зазначеною у п. 2.6. цього Договору та (на дату укладення цього Договору) складають: 2856,00 грн. Знижена процентна ставка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника, з метою сумлінного користування Кредитом. Якщо Позичальник не скористається правом користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою при виконанні умов, передбачених п.3.7. цього Договору, то сплата Процентів за користування Кредитом після останнього календарного дня Заявленого строку та/або після відповідного Дня сплати процентів здійснюється за Стандартною ставкою. Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику - 300 календарних днів (до 27.10.2022) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 2.8 Договору). Пунктом 4.1 договору визначено, що позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним Кредиту, про що зобов`язаний повідомити Кредитодавця у письмовій формі до закінчення вказаних 14 (чотирнадцяти) календарних днів. В такому випадку Позичальник зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Кредитного Договору повернути Кредитодавцю Кредит, одержаний згідно з Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання Кредиту до дня його повернення за ставкою, яка діяла під час фактичного користування Кредитом. Згідно з п. 7.7. договору Невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1)\~ Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого Кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики Національного банку України. До позовної заяви позивачем приєднано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) ТОВ «Укр Кредит Фінанс», Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1010-8830 відповідно до Методики НБУ. Вказані документи підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в цих документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо. Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, використання якого не можливе без проходження відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення Договору про відкриття кредитної лінії №1010-8830 від 31.12.2021 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. \~На виконання\~умов договору\~відповідачу було\~надано кредитні\~кошти в\~розмірі 6800,00\~грн.\~шляхом перерахунку\~на банківську\~картку відповідача № [NUMBER] за допомогою системи EasyPay, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1010-8830 від 31.12.2021, платіж № 1043390845. При цьому відповідач, отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом, передбаченим п. 4.1 Договору, протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин та не повернув отримані грошові кошти. Враховуючи викладене вище та положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, натомість погодив зі своєї сторони всі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. При цьому, відповідачем не заперечувався факт укладення кредитного договору з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та факт отримання кредитних коштів у сумі 6800,00 грн. Також, судом встановлено, що 26.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та передає первісному кредитору під відступлення права вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається, згідно цього договору складається з загального розміру заборгованості боржників, право вимоги за якими передано первісним кредитором новому кредитору, згідно Реєстрів боржників, які складаються сторонами за формою, що наведена у додатку № 1 до цього договору (п. 2.3 Договору факторингу). Згідно п. 3.1.3 вказаного договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників у формі наведеної в Додатку № 1 до цього договору. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На підтвердження факту укладення даного договору позивачем надано копію підписаного сторонами Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024. Згідно з вказаним Реєстром боржників позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1010-8830 від 31.12.2021. Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, суд встановив що до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором до боржника [PERSON] . При цьому, представником відповідача у відзиві не заперечувались вказані обставини. З матеріалів справи вбачається, та не заперечувалось представником відповідача те, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні позивачу, ні первісному кредитору, унаслідок чого у [PERSON] утворилася заборгованість. На підтвердження суми заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №1010-8830 від 31.12.2021 позивачем додано довідку про розмір простроченої заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідно до якої заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Новий колектор» за період з 31.12.2021 по 26.05.2025 складає 48076,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 6800,00 грн. та прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 41276,00 грн. Згідно з детальним розрахунком заборгованості за договором № 1010-8830 від 31.12.2021 станом на 26.12.2024 заборгованість [PERSON] становила 48076,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6800,00 грн. та прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 41276,00 грн. Також з вказаного розрахунку вбачається що в період з 31.12.2021 по 20.01.2022 відсотки нараховані за зниженою відсотковою ставкою 2% по 136,00 грн. в день та починаючи з 21.01.2022 по 23.02.2022 відсотки нараховані за стандартною ставкою 3% по 204,00 грн. в день. Також в період з 24.02.2022 по 24.04.2022 відсотки за користування кредитом не нараховувались. В подальшому за період з 25.04.2022 по 25.07.2022 відсотки нараховані за зниженою ставкою 2% по 136,00 грн. в день та в період з 26.07.2022 по 26.10.2022 відсотки нараховані за стандартною ставкою 3% по 204,00 грн. в день. Суд вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом вірним та таким, що не суперечить умовам кредитного договору. Разом з тим, представник відповідача заперечує розмір нарахованої позивачем заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом з тих підстав, що її розмір в сумі 41276,00 грн. значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту (6800 грн.), а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційній, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Також, представник відповідача при винесенні рішення просила врахувати, що відповідач [PERSON] є студентом Західноукраїнського національного університету, денної форми навчання, в зв`язку з навчанням не має змоги працювати та єдиним доходом відповідача є пенсія, яка призначена державою у зв`язку з втратою годувальника. На підтвердження вказаних обставин, представник відповідача до відзиву додала копію довідки Західноукраїнського національного університету про навчання [PERSON] на денній формі навчання в період з 01.09.2024 по 31.12.2025, копію довідки Головного управління ПФУ у Вінницькій області про перебування відповідача на обліку та отримання пенсії в разі втрати годувальника та виписку за 2022 рік про розмір нарахованої відповідачу пенсії. Щодо правомірності нарахування відсотків за користування кредитом, суд виходить з наступного. Як вбачається із змісту кредитного договору між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів (розділ 3 кредитного договору). Підпис відповідача під договором свідчить про його ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору, не оспорював кредитний договір в частині або в цілому. Первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки. Кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «Укр Кредит Фінанс», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Крім того, підписані відповідачем кредитний договір та паспорт споживчого кредиту містять обов`язок повернення кредиту, сплату відсотків щомісячними платежами упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок, строки виконання зобов`язання та сплату відсотків за користування кредитом. Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] , а також докази існування заборгованості у заявленому розмірі. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення його виконання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки прострочення повернення позичальником позики визначено статтею 1050 ЦК України, згідно з частиною другою якої, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (на виплат), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Разом з тим, представником відповідача не доведено належного повернення відповідачем кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором та які б спростовували наявний розрахунок заборгованості, відповідач та його представник суду не надали. Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved