Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

02.06.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 18.03.2006 за актовим записом № 23, вони зареєстрували шлюб в Оріхівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області. Шлюбні відносини між сторонами припинені з початку 2022 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів любові та поваги одне до одного, різних поглядів на подружнє життя. З того часу проживають окремо. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою від 03.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи (а.с. 11). Заяв по суті справи не надходило. У судове засідання позивачка не прибула, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена судом належним чином (а.с. 20, 24). 24.04.2025 від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з`явився, за відсутності в нього зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України на підставі ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки останнє відоме місце проживання відповідача розташоване на тимчасово окупованій території. Згідно з вищезазначеними положеннями законодавства з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 04.06.2025, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 21). Тому, враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання не з`явився до суду, не подав відзиву на позовну заяву, а від позивачки не надійшло заперечень проти заочного розгляду справи, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив таке. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30.03.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 18.03.2006 Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 23 (а.с. 4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з початку 2022 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів любові та поваги одне до одного, різних поглядів на подружнє життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила власне прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Позивачка не просила суд відновлювати дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме розміром 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved