Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. 22 квітня 2025 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач у позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 09 червня 1984 року, від подружнього життя у них народилося двоє дітей. Зазначив, що відносини між сторонами зіпсувались давно, почали виникати постійні сварки, що призвело до того, що вони понад сім років разом спільного господарства не ведуть, хоча живуть на одному подвір`ї, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Тривала напруга та невизначеність у відносинах негативно вплинула на психо-емоційний стан позивача, він вважає, що покращення в стосунках бути не може, а тому недоцільно продовжувати такі відносини. Просив шлюб розірвати. Відповідач відзив на позов до суду не подав. Позивач у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак представник позивача просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши сторони, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 09 червня 1984 року у Лавриківській сільській раді Нестерівського району Львівської області (за актовим записом № 17), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що відносини між сторонами зіпсувались давно, почали виникати постійні сварки, що призвело до того, що вони понад сім років разом спільного господарства не ведуть, хоча живуть на одному подвір`ї, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Тривала напруга та невизначеність у відносинах негативно вплинула на психо-емоційний стан позивача, він вважає, що покращення в стосунках бути не може, а тому недоцільно продовжувати такі відносини. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити повністю. Також згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved