Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

У березні 2025 року АТ «Сенс Банк» звернулось в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що 15 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа Банк» з метою отримання банківських послуг. 15 листопада 2019 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500824011 відповідач запропонував банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. 15 листопада 2019 року банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання кредиту № 500824011 від 15 листопада 2019 року. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становить 243030 гривень 94 копійки, процентна ставка - 23 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 84 місяці, дата повернення кредиту - 18 листопада 2026 року. Графік повернення кредиту до 08 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 5844 гривні 22 копійки. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту відповідно до узгоджених умов. Позичальник отримав кредит, що підтверджується меморіальним ордером № 3104180 від 18 листопада 2019 року та виписками по рахункам. Відповідачем зобов`язання кредитного договору порушені. У зв`язку з цим, у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 352603 гривні 18 копійок, що складається з: - 209362 гривні 02 копійки - заборгованість по тілу кредиту; - 143241 гривні 16 копійок - заборгованість по відсотках. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30 листопада 2022 року внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, вимоги позовну підтримує в повному обсязі. Відповідач судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа Банк» з метою отримання банківських послуг. 15 листопада 2019 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500824011 відповідач запропонував банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. 15 листопада 2019 року банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання кредиту № 500824011 від 15 листопада 2019 року. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становить 243030 гривень 94 копійки, процентна ставка - 23 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 84 місяці, дата повернення кредиту - 18 листопада 2026 року. Графік повернення кредиту до 08 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 5844 гривні 22 копійки. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30 листопада 2022 року внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З позову вбачається, що відповідачем зобов`язання кредитного договору порушені, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У матеріалах справи міститься копія оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500824011 від 15 листопада 2019 року, анкета-заява про акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500824011 від 15 листопада 2019 року та паспорт споживчого кредиту, з яких вбачається, що ці документи підписані відповідачем. Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. У зв`язку з цим, станом на 25 вересня 2024 року заборгованість відповідача становить 352603 гривні 18 копійок, що складається з: - 209362 гривні 02 копійки - заборгованість по тілу кредиту; - 143241 гривні 16 копійок - заборгованість по відсотках. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 25 вересня 2024 року наданий суду і відповідає вимогам закону. Крім того, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитом позивачем надана суду виписка по рахунку відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно п. 3 цього Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають зазначені суму за кредитним договором. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 4231 гривні 24 копійки. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 28279 гривень 35 копійок. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 28 січня 2025 року між АТ «Сенс Банк» та АО «СмартЛекс» укладено договір про надання послуг № 1006. Крім того, у матеріалах справи міститься копія довіреності від АТ «Сенс Банк» на адвоката Кізко Л.С., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Кізко Л.С. Пунктом 3.1. договору визначено, що за надання послуг, що полягають у вчиненні виконавцем дій, передбачених п. 1.1.1 та п. 1.1.2 цього договору, замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: -за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375 гривень; -за отримання рішення суду - 225 гривень; -комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85 %. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 28279 гривень 35 копійок з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved