Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

У грудні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. Відповідно до позовних вимог представник позивача просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 22034000165769 від 13.09.2019 року в сумі 58 798, 03 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 47 194, 47 гривень; прострочена заборгованість по відсоткам - 105, 33 гривень; прострочена заборгованість по комісії - 9 556, 82 гривень; збитки від інфляції - 1 669, 88 гривень та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 271, 53 гривень, розраховані за перод з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.09.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - АТ «Банк Кредит Дніпро») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22034000165769 (далі - кредитний договір), у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 13.09.2020 року (п. 1.2 Кредитного договору). Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме: повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного, при укладанні кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив Відповідача з умовами договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс») було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано ні первісному кредитору, ні новому, в зв`язку з чим, наявна заборгованість за Кредитним договором в сумі 56 856, 62 гривень. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, 3 % річних, інфляційні втрати та судові витрати. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 року справу передано на розгляд судді Романишеній І.П. Ухвалою від 10.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу направлено рекомендованим листом (штрих код 0610240032654), проте, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням неявки всіх учасників справи у судове засідання, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення - 22.08.2025 року, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 05.09.2022р. справа №1519/2-5034/11. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, встановлені судом. 13.09.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000165769, у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 13.09.2020 року. Відповідно до 1.1. кредитного договору за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати всі свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Відповідно до п.1.2. кредитного договору за цим договором банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 73 514, 00 грн., строк кредитування - 12 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 13 вересня 2020р. З виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами кредитного договору. Проте, відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс») було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за даним кредитним договором. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить: 58 798, 03 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 47 194, 47 гривень; прострочена заборгованість по відсоткам - 105, 33 гривень; прострочена заборгованість по комісії - 9 556, 82 гривень; збитки від інфляції - 1 669, 88 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 271, 53 гривень. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України). У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідач не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала погашення кредитної заборгованості належним чином, у зв`язку з чим, виникла заборгованість в розмірі 58 798, 03 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 47 194, 47 гривень; прострочена заборгованість по відсоткам - 105, 33 гривень; прострочена заборгованість по комісії - 9 556, 82 гривень; збитки від інфляції - 1 669, 88 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 271, 53 гривень. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу, суд враховує, категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved