Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~відшкодування матеріальної\~та моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~вчинення кримінального\~правопорушення і\~свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що відповідач\~по справі\~ [PERSON] \~13\~серпня 2021\~року,\~у невстановлений\~час,\~перебуваючи у\~дворі будинку\~ [ADDRESS] ,\~побачив раніше\~незнайомого йому\~ [PERSON] ,\~у якого\~випав з\~кишені гаманець.\~Діючи навмисне,\~таємно,\~повторно,\~з метою\~особистого збагачення\~відповідач підібрав\~гаманець і\~в цей\~же день\~у період\~часу з\~22-56\~год.\~до 23-05\~год.,\~у приміщенні\~магазину на\~території автозаправної\~станції компанії\~«БРСМ» за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за допомогою\~банківської картки,\~яка належить\~ [PERSON] \~та перебувала\~у гаманці,\~придбав товар\~на загальну\~суму 1015,\~30\~грн..\~В подальшому,\~14\~серпня 2021\~року,\~у період\~часу з\~00-10\~год.\~до 00-18\~год.,\~перебуваючи у\~приміщенні магазину\~«АТБ-маркет»\~за адресою:\~м.Суми,\~проспект М.Лушпи,46,\~дючи навмисне,\~таємно,\~повторно,\~з корисливих\~мотивів,\~придбав товар\~на суму\~1519,80\~грн.,\~за який\~розрахувався банківською\~карткою,\~що належала\~позивачу [PERSON] ..\~Таким чином,\~незаконними,\~протиправними діями\~відповідача [PERSON] \~потерпілому в\~кримінальному провадженні\~була завдана\~матеріальна шкода\~на загальну\~суму 2535,10\~грн.,\~яка не\~була відшкодована\~ні під\~час досудового\~розслідування,\~ні під\~час судового\~розгляду кримінальної\~справи,\~ні після\~ухвалення судом\~вироку.\~Вироком Зарічного\~районного суду\~м.\~Суми від\~04\~квітня 2023\~року [PERSON] ,\~було визнано\~винним у\~скоєнні кримінальних\~правопорушень,\~передбачених ч.2\~ст.190,\~ч.2\~ст.185,\~ч.2\~ст.15-ч.2\~ст.185,\~ч.4\~ст.185\~КК України\~і призначено\~покарання із\~застосуванням ч.1\~ст.70\~КК України\~у виді\~позбавлення волі\~на строк\~5\~років.\~Позивач [PERSON] \~був визнаний\~потерпілим по\~даному кримінальному\~провадженні.\~Оскільки позивач\~своєчасно не\~подав цивільний\~позов до\~Зарічного районного\~суду м.\~Суми коли\~розглядалася кримінальна\~справа,\~то такий\~позов не\~розглядався і\~шкода не\~була відшкодована\~позивачу,\~а тому\~він просить\~суд стягнути\~з [PERSON] \~ - 2535 грн.10 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] , його представник адвокат Гаврилюк Н.М. в судовому засіданні позов підтримали повністю, просять суд його задоволити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши позивача, представника, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Частиною першою статті 15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, залежно від встановленого вирішення питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволені. Згідно вироку [PERSON] 13 серпня 2021 року, у невстановлений час, перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS] , побачив раніше незнайомого йому [PERSON] , у якого випав з кишені гаманець. Діючи навмисне, таємно, повторно, з метою особистого збагачення відповідач підібрав гаманець і в цей же день у період часу з 22-56 год. до 23-05 год., у приміщенні магазину на території автозаправної станції компанії «БРСМ» за адресою: [ADDRESS] , за допомогою банківської картки, яка належить [PERSON] та перебувала у гаманці, придбав товар на загальну суму 1015, 30 грн.. В подальшому, 14 серпня 2021 року, у період часу з 00-10 год. до 00-18 год., перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-маркет» за адресою: м.Суми, проспект М.Лушпи,46, дючи навмисне, таємно, повторно, з корисливих мотивів, придбав товар на суму 1519,80 грн., за який розрахувався банківською карткою, що належала позивачу [PERSON] .. Таким чином, незаконними, протиправними діями відповідача [PERSON] потерпілому в кримінальному провадженні була завдана матеріальна шкода на загальну суму 2535,10 грн.. Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2023 року [PERSON] , було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України і призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Позивач [PERSON] був визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженні. Оскільки позивач своєчасно не подав цивільний позов до Зарічного районного суду м. Суми коли розглядалася кримінальна справа, то такий позов не розглядався і шкода не була відшкодована позивачу. Згідно із ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч. 1 ст.\~1177\~ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 статті 12 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 6 статті 81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов про відшкодування матеріальнї шкоди задоволити і стягнути з відповідача -2535 грн.10 коп. на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне: Зі змісту ч.1 ст.\~1167\~ЦК України слідує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач пояснив,\~що діями\~відповідача,\~йому завдано\~моральної шкоди,\~враховуючи принцип\~розумності та\~співмірності,\~суд вважає,\~що сума\~відшкодування моральної\~шкоди в\~розмірі -\~1300\~грн.\~є співмірною\~завданим позивачу\~душевним стражданням\~та підлягає\~стягненню на\~його користь\~з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved