Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 17.07.2024 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 19.02.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії№1158-2809, відповідно до умов якої кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 14000 грн; строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту, знижена процентна ставка - 1,20% в день, стандартна процентна ставка - 1,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 12.06.2024 за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 65620,00 грн, з яких заборгованість за кредитом - 9660 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 55960,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності та часткового списання позичальнику заборгованості за нарахованими процентами в сумі 7336,00 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 58284,00 грн, з яких: 9660 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 48624,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою судді Тиврівського районного суду Вінницької області Ратушняка І.О. від 04.10.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.06.2025 після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду від 20.06.2025\~№228/25\~"Про\~призначення повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи",\~на виконання\~рішення зборів\~суддів Тиврівського\~районного суду\~Вінницької області\~від 16.06.2025\~№2,\~відповідно до\~пунктів 2.3.12,\~2.3.43,\~2.3.44\~Положення про\~автоматизовану систему\~документообігу суду,\~затвердженого рішенням\~Ради суддів\~України від\~11.11.2024\~№39,\~та пункту\~5.15.2\~Засад використання\~автоматизованої системи\~документообігу суду\~в Тиврівському\~районному суді\~Вінницької області,\~у зв`язку\~з тимчасовим\~відстороненням головуючого\~судді Ратушняка\~І.О.\~від здійснення\~правосуддя,дану судову справу передано на розгляд судді Іванцю В.Д. Ухвалою судді Тиврівського районного суду Вінницької області Іванця В.Д. від 11.07.2025 вказану справу прийнято до свого провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі, позов просив задоволити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відзив від відповідача до суду не надходив. Рекомендоване повідомлення\~про вручення\~поштового відправлення\~відповідачуповернуто до суду з довідкою про причини повернення, у якій зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою. З урахуванням викладеного, на офіційному веб-порталі судової влади України розміщено оголошення про виклик відповідача до суду. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 19.02.2023\~ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс»\~та [PERSON] уклали договір про відкриття кредитної лінії №1158-2809 (а.с.10-15). Відповідно до п. 3.1. кредитного договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 4.1., 4.6., 4.9., 4.11. кредитного договору загальний розмір кредиту становить 14000 грн, дата надання кредиту - 19.02.2023, стандартна процентна ставка - 1,50% в день, строк кредитування - 300 днів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору (за весь строк кредитування) складає 66500,00 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено обов`язок позичальника повернути кредитодавцю отриманий кредит. Відповідно до п. 11.12. кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є додатки: правила відкриття кредитної лінії (а.с. 16-22), паспорт споживчого кредиту (а.с. 23-24), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с. 25-26). Кредитний договір та додатки до нього підписані позичальником з використанням одноразового електронного ідентифікатора - А1714. Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» на адресу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» банк повідомив товариство про перерахування коштів на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 по ряду платежів, зокрема, і по платежу від 19.02.2023 в сумі 14000 грн на картку № [NUMBER] за договором №1158-2809 (а.с. 27-33). Згідно з довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту через платіжну систему LiqPay, на карту № [NUMBER] 19.02.2023 здійснено видачу кредиту в сумі 14000 грн [PERSON] за кредитним договором №1158-2809 від 19.02.2023 (а.с.34). Відповідно до\~інформації по\~укладеному з\~ [PERSON] \~договору №\~1158-2809\~від 19.02.2023,\~станом на\~12.06.2024\~рахується заборгованість\~65620,00\~грн,\~з яких:\~основний борг\~-9660\~грн,\~заборгованість за\~нарахованими процентами\~-\~55960,00\~грн (а.с. 35-38). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~положень ст.\~638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639\~ЦК України\~передбачено,\~що договір\~може бути\~укладений у\~будь-якій\~формі,\~якщо вимоги\~щодо форми\~договору не\~встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~положень ст.\~640\~ЦК України договір\~є укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно зі ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності) тощо. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до правил акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позивачем здійснено списання частини нарахованих відсотків та комісії в сумі 7336,00 грн (а.с. 39-41). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що [PERSON] відзиву на позовну заяву не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості. Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] уклав електронний договір про відкриття кредитної лінії №1158-2809 від 19.02.2023,отримав кредит, користувався кредитними коштами й допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за наданим кредитом у розмірі 58284,00 грн, з яких: 9660 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 48624,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 08.07.2024 № 38584. Зважаючи на висновок суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved