Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» Городніщева Єлизавета Олегівна, через систему «Електронний суд» звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 49077,68 грн, з яких сума кредиту 12193,76 грн, сума процентів за користування кредитом 22324,32 грн, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів 14559,60 грн; стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень. Позовна заява мотивована тим, що 04 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6830694 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 13000 грн 00 коп. (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4 Кредитного договору). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало надавши йому кредит в сумі 13000.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1.99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2 Кредитного договору знижена процентна ставка становить 1.393 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 03.08.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У період з 04 липня 2023 року по 24 липня 2024 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 28193.70 грн, які були спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 806.24 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 27387.46 грн. 25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.07/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, згідно Витягу з реєстру боржників. Після чого позивач нарахував проценти за 60 календарних днів (29.01.2024 року 28.03.2024 року) в межах строку договору відповідно до наступного: 12193.76 грн * 1.99% =242.66 грн * 60 календарних днів = 14559.60 грн. Крім того, позивач зазначає, що для подання даної позовної заяви він звернувся за правовою допомогою до адвоката Городніщевої Єлизавети Олегівни, з якою укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року. За надання правової допомоги позивачем сплачено суму гонорару в розмірі 10000 (десяти тисяч) грн. 00 коп. Ухвалою від 19 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Водночас при поданні позову до суду в позовній заяві представник позивача просив суд, розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився. Пояснив суду, що дійсно брав кредит у сумі 13000 грн, після чого повернув ТОВ «Авентус Україна» більше, ніж 28000 грн. Вказав суду, що він є інвалідом ІІІ групи, у 2015 році отримав важку проникаючу черепно-мозкову травму, переніс операцію, під час якої йому було видалено багатоуламковий вдалений перелом і чужорідне тіло лобової області справа, має постопераційний дефект лобової кістки справа. Як пояснив відповідач у нього в голову вживлена пластина. Зазначив, що через вказані травми йому складно оперувати цифрами і тим більше вираховувати проценти, тому він і не розумів, що взявши 13000 грн має повернути більш ніж 100000 грн, інакше б подібної угоди не уклав. Зазначив, що іншої освіти, окрім шкільної не отримував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з 14 грудня 2016 року безстроково, йому рекомендовано спостерігатися у невролога, нейрохірурга, офтальмолога та психолога. Це підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА, №\~442986. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №\~9.20343, [PERSON] 04.07.2015 отримав гостру відкриту проникаючу важку проникаючу черепно-мозкову травму, забою головного мозку важкого ступеня з формуванням вогнище контузії правої лобової області, втиснутий депресивний перелом лобової кістки парасвгально. Чужорідне тіло лобової області. Стан після операції: резекційного видалення багатоуламкового плевленого перелому і чужорідного тіла лобової області справа, видалення вогнища контузії правої лобової області (04.07.15). Постопераційний дефект лобової кістки справа парасагиттально. Стан після операції - краніопластики складного серединного фронто-орбіто-назального дефекту лобної кістки ксентотрансплантатом з колоропілену/полілактату, який був 3d змодельований передопераційно (29.12.15). Лікворно-гіпертензивний, астено-невротичний, вестибуло-атактичний синдроми. 04 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6830694 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 13000 грн 00 коп. (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4 Кредитного договору). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши йому кредит в сумі 13000.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку СКР № [NUMBER] (картка № [NUMBER] ), який належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] за період з 04.07.2023 року по 05.07.2023 року, що була надана на виконаня ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 року АТ «Райффайзен Банк». У період з 04 липня 2023 року по 24 липня 2024 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 28193.70 грн, які були спрямовані ТОВ «Авентус Україна» на оплату тіла кредиту в розмірі 806.24 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 27387.46 грн, що підтверджується карткою обліку договору (розрахунок заборгованості), яка додана позивачем. Відповідач заперечень щодо вказаного розрахунку не надав. Відповідно до пп. 3 п. 4.1. Кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (відповідача), але з обов`язком повідомлення споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. 25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.07/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, згідно Витягу з реєстру боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників, доданому до позовної заяви, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги до [PERSON] у розмірі 34518 грн 08 коп., з який сума заборгованості 12193 грн 76 коп., сума заборгованості 22324 грн 32 коп. Фактором нараховано проценти за договором з [PERSON] за 60 календарних днів (з 29.01.2024 року по 28.03.2024 року) в межах строку договору відповідно до наступного: 12193.76 грн * 1.99% =242.66 грн * 60 календарних днів = 14559.60 грн. Суд, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, доходить до таких висновків. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором факторингу від 25 липня 2024 року прийняло від ТОВ «Авентус Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п. 1. 2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованості та нaбуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості До позовної заяви додано витяг з реєстру боржників. Відповідно до вказаного витягу ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених Договором факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року згідно наступного реєстру боржників: « [PERSON] /ІПН [NUMBER] /номер кредитного договору 6830694/сума заборгованості за основною сумою боргу 12193,76/сума заборгованості за відсотками 22324,32/сума заборгованості разом 34518,08». Відповідно до п. 3.2 Договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором становить 41177893,44 грн. Отже, ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги на суму 41177893,44 грн, у тому числі, 34518,08 грн заборгованості до боржника [PERSON] . Водночас судом встановлено, що позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», який набув право вимоги до [PERSON] 25 липня 2024 року, за період 29.01.2024 28.03.2024 (60 календарних днів) нарахував [PERSON] проценти у сумі 14559,6 грн. Тобто ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нарахував проценти за період, коли він іще не набув право вимоги до [PERSON] . З цього приводу суд зазначає наступне. Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року набув від первісного кредитора [PERSON] право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників. При цьому у п. 3.2 Договору факторингу визначена сума прав вимоги, що відступаються за договором 41177893,44 грн. Договір факторингу не містить умов, які б дозволяли фактору нараховувати проценти на заборгованість до дати підписання договору факторингу № 25.07/24-Ф - 25 липня 2024 року. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» отримав право вимоги до боржника [PERSON] у визначеній грошовій сумі. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, закон визначає обов`язок клієнта та фактора визначитися із сумою грошової вимоги, яка була відступлена факторові, про що повідомити боржника. Пунктом 1.3 Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року передбачено обов`язок фактора протягом 10 (десяти) робочих днів з дня підписання Акту прийому-передачі Ресстру Боржників направити простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції. підготовлені за формою згідно Додатку № 3 до цього Договору, письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору. Матеріали справи не містять доказів направлення боржнику повідомлення, у якому була б визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню. Однак матеріали справи містять витяг з реєстру боржників, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» отримав право вимоги до [PERSON] заборгованостей до боржників на умовах передбачених Договором факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року згідно наступного реєстру боржників: « [PERSON] /ІПН [NUMBER] /номер кредитного договору 6830694/сума заборгованості за основною сумою боргу 12193,76/сума заборгованості за відсотками 22324,32/сума заборгованості разом 34518,08. Отже, суд вважає, що нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів у сумі 14559,60 грн, які були нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за період, коли він іще не набув право вимоги до [PERSON] , такими, що нараховані позивачем всупереч вимог закону та умов договору, а, отже, такими, що стягненню не підлягають. Щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитом у розмірі 12193,76 грн, суми процентів за користування кредитом у розмірі 22324,32 грн, то з цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1.5, 1.5.1 Договору № 6830694\~про надання\~споживчого кредитустандартна процентна ставка становить 1,99% у день і застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору. Пунктом 1.5.2 Договору передбачено, що знижена процентна ставка 1,393% у день застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 03.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою закінчення такого строку, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставку. Після неодноразового вивчення вказаного пункту договору суд з`ясував, що знижена процентна ставка 1,393% може застосовуватися тільки до 03.08.2023, при цьому строк дії договору укладеного 04.07.2023 1 рік. Відповідно до п. 1. 7 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних. Пунктом 1.8 договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 106132,00 грн, з урахуванням періоду зниженої процентної ставки 103803,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, що діяла на момент укладення договору № 6830694 про надання споживчого кредиту, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язаний, використовуючи свої професійні можливості, оцінити кредитоспроможність споживача, враховуючи, зокрема, строк, на який надається споживчий кредит, суму кредиту, доходи споживача, мету отримання кредиту, а також інформацію щодо виконання споживачем зобов`язань за кредитними операціями, включаючи зобов`язання перед іншими кредитодавцями. Оцінка кредитоспроможності споживача здійснюється на підставі достатньої інформації, отриманої від споживача, та, за необхідності, на основі інформації, законно отриманої з інших джерел. Відповідач надав суду докази того, що він є інвалідом ІІІ групи з 14 грудня 2016 року безстроково, йому рекомендовано спостерігатися у невролога, нейрохірурга, офтальмолога та психолога. Це підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА, №\~442986. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №\~9.20343, [PERSON] 04.07.2015 отримав гостру відкриту проникаючу важку проникаючу черепно-мозкову травму, забою головного мозку важкого ступеня з формуванням вогнище контузії правої лобової області, втиснутий депресивний перелом лобової кістки парасвгально. Чужорідне тіло лобової області. Стан після операції: резекційного видалення багатоуламкового плевленого перелому і чужорідного тіла лобової області справа, видалення вогнища контузії правої лобової області (04.07.15). Постопераційний дефект лобової кістки справа парасагиттально. Стан після операції - краніопластики складного серединного фронто-орбіто-назального дефекту лобної кістки ксентотрансплантатом з колоропілену/полілактату, який був 3d змодельований передопераційно (29.12.15). Лікворно-гіпертензивний, астено-невротичний, вестибуло-атактичний синдроми. Позивач не надав суду жодних доказів того, що перед укладенням договору № 6830694 про надання споживчого кредиту із [PERSON] він на виконання ч. 1 ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування» оцінив кредитоспроможність споживача, зокрема, те, що він є інвалідом третьої групи. Відповідач стверджує, що стан здоров`я не дозволяє йому розуміти умови договору, які містять складні обрахування. Вивчення договору № 6830694 про надання споживчого кредиту засвідчило, що його складено складною юридичною мовою, тож суд, вважає вагомими доводи відповідача, що з урахуванням його стану здоров`я та рівня освіти він не міг повною мірою розуміти умови договору, укладеного на вкрай невигідних на нього умовах. Тому суд враховує, що відповідач, як споживач кредитних послуг, який є інвалідом ІІІ групи, має ксентотрансплантат у голові через важку черепно-мозкову травму, отримав лише шкільну освіту, не зміг ефективно здійснити свої права бути поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ «Авентус Україна», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. На думку суду, укладення [PERSON] договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором. Отже, вимога про нарахування та сплату процентів, які є явно завищеними (у 7 разів перевищують суму кредиту), не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Суд вважає, що позивач, як фінансова установа, скориставшись станом здоров`я та необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Крім того, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», у якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору. Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення. У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками\~фізичними особами. Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20). Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд у цій справі. Судом встановлено, що на виконання умов договору № 6830694 про надання споживчого кредиту відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 28193.70 грн, які були спрямовані ТОВ «Авентус Україна» на оплату тіла кредиту в розмірі 806.24 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 27387.46 грн. Таким чином, станом на день розгляду вказаної справи [PERSON] вже виплатив проценти у розмірі, що більше ніж вдвічі перевищує суму отриману ним за кредитним договором 13\~000 грн. З урахуванням вище викладеного, суд вважає розумним і справедливим зменшити розмір процентів за договором № 6830694 про надання споживчого кредиту до 27387.46 грн, що їх уже було сплачено відповідачем, стягнувши з [PERSON] на користь позивача 12193,76 грн в рахунок суми кредиту. Решта нарахованих позивачем процентів стягненню не підлягає. Позивач також просив суд стягнути з відповідача судові витрати, понесені ним у зв`язку з розглядом даної справи, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються,\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До позовної заяви на підтвердження послуг наданих адвокатом додано акт № 231 прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого до 10000 грн заявлених витрат на правничу допомогу по справі за позовом товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Фінтраст Україна»\~до [PERSON] \~про стягнення\~суми заборгованості\~за кредитним\~договоромвходить складання та оформлення процесульних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо) вартістю 1640,00 грн; та представництво інтересів Кліспта під час здійснення цивільного судочинства за нозовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6830694 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , у тому числі участь у судових засіданнях вартістю 1640,00 грн. З цього приводу суд зазначає наступне. У ході розгляду справи представником позивача не складалися докементи необхідні для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції, такі як відповідь на відзив, письмові пояснення. Клопотання про витребування доказів було долучено до позовної заяви, складання позовної заяви є окремою послугою, яка включена до акту № 231, та заявлена вартість якої 1640,00 грн. Отже, у позивача відсутні підстави для заявлення витрат на правничу допомогу у сумі 1640,00 грн. Щодо представництва інтересів Кліспта під час здійснення цивільного судочинства за нозовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6830694 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , у тому числі участь у судових засіданнях, заявлена вартість якого 1640,00 грн, суд зазначає, що у ході розгляду справи представник позивача жодного разу не брав участь у судових засіданнях, просив справу розглядати без участі представника. Отже, у відповідача відсутні підстави для заявлення витрат на правничу допомогу у сумі 1640,00 грн. Усього позивачем безпідставно, за послуги які не надавалися, заявлено до стягнення 3280,00 грн. Отже, 10000 грн 3280 грн = 6720 грн витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами. Позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 49077,68 грн, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково у сумі кредиту 12193,76 грн, тобто 25 % від заявлених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,6 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 1680,00 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial