Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У травні\~2025\~року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 09 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Виконавчим комітетом Засульської сільської ради складено відповідний актовий запис № 14. Спочатку сімейне життя позивача з відповідачем складалося добре, але останнім часом сімейні відносини між сторонами погіршилося. Сімейне життя не склалося через те, що між сторонами зникло взаєморозуміння. Дітей від шлюбу подружжя немає. На підставі\~викладеного [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Засульської сільської ради, про що 09 липня 2018\~року складено актовий запис №\~14. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2025 року справу № 539/2489/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі ЦПК України) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 08 липня 2025 року до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій вона просила повернути їй переплачену суму судового збору у розмірі 1\~211,20 грн. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 липня 2025\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~\~20\~\~серпня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. [PERSON] \~ була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі. Наполягала на позовних вимогах, час на примирення просила не надавати. Проти заочного рішення не заперечувала. [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вказував, що до позовних вимог не заперечує, строк на примирення просив не надавати. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом 09 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Виконавчим комітетом Засульської сільської ради складено відповідний актовий запис №\~14 Суд встановив, що 09 липня 2018 року Виконавчим комітетом Засульської сільської ради між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 14. Позивач вказує, що сімейне життя не склалося через те, що між сторонами зникло взаєморозуміння. Дітей від шлюбу подружжя немає. Просила не давати строк на примирення. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказував, що не заперечує проти задоволених позовних вимог. Строк на примирення просив не надавати. 08 липня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила повернути їй переплачену суму судового збору у розмірі 1\~211,20 грн. При поданні позовної заяви двічі сплачено судовий збір у загальному розмірі 2\~422,40 грн замість 1\~211,20 грн. Факт сплати судового збору підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 19 травня 2025 року №\~\~\~0.0.4377028993.1 та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від\~04\~липня 2025 року № 0.0.4442052482.1. Позивач просила повернути надлишково сплачений судовий збір у розмір переплаченої суми 1\~211,20 грн, що є різницею між фактично сплаченим розміром судового збору 2\~422,40 грн та судовим збором, який підлягав сплаті 1\~211,20\~грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 1 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України (частина друга статті 36 СК України). Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (стаття 51 СК України). Відповідно до частин першої та третьої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (частина третя статті\~105\~СК України). Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття\~110 СК України). Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позов. Збереження шлюбу можливе за наявності почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. За змістом частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 СК України визначено, що розірвання шлюбу, здійснене органами державної реєстрації актів цивільного стану, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Під шлюбом слід розуміти\~\~сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб\~\~припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц виклав висновок про те, що «заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним\~засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ». Оскільки шлюбні відносини між подружжям припинені, наміру їх відновлювати\~\~\~у\~\~сторін не має, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, відповідно, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між подружжям. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю, суд вважає за\~необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 605,60 грн. Згідно з частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з\~\~1\~\~січня 2025 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі\~3\~028 грн. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн, про що свідчать відповідні квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 19 травня 2025 року № 0.0.4377028993.1, від 04 липня 2025 року №\~0.0.4442052482.1 та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 19 травня 2025 року та від 04 липня 2025 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позивачеві надлишково сплаченого судового збору у розмірі переплаченої суми 1\~211,20 грн, що є різницею між фактично сплаченим судовим збором 2\~422,40 грн та судовим збором, який підлягав сплаті 1\~211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved