Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Мідяного Є.О., звернулась до суду з позовом до Фермерського господарства «КВЮНТ» про припинення договору оренди землі, в якому просить розірвати договір оренди земелі №21 від 01 лютого 2010р. між орендодавцем [PERSON] та орендарем ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «КВЮНТ» про оренду земельної ділянки 9,42га., кадастровий номер: 2323955400:08:001:0021 В обґрунтування позову представник позивачки зазначив, що [PERSON] уклав з Фермерським господарством «КВЮНТ» договір оренди земелі №21 від 01 лютого 2010р. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після нього прийняла його донька - [PERSON] (позивач). За статтею 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. В договорі оренди земелі №21 від 01 лютого 2010р. не було передбачено його припинення у разі смерті орендодавця. Таким чином договір зберіг свою дію, але орендодавцем вже стала позивач - [PERSON] . 24 лютого 2021р. була укладена додаткова угода №21 до вказаного договору вже між [PERSON] та ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «КВЮНТ», якою договір фактично було викладено у новій редакції. Право оренди за зазначеним Договором та додатковою угодою зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За умовами договору зі змінами внесеними додатковою угодою в оренду передається земельна ділянка площею 9,42га. (рілля), кадастровий номер: 2323955400:08:001:0021. За умовами договору встановлено розмір орендної плати у грошовій формі у розмірі 5624,00грн. на рік. Також, у договорі сторони погодили, що за весь період користування землею обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Строки сплати орендної плати до 30 грудня кожного року. Представник позивача зазначає, що до 2022 року керівник ФГ «КВЮНТ» самостійно привозив орендну плату позивачці, яка розписувалась в її отриманні. Але за 2021 та 2022 роки виплата відбувалась без урахування індексів інфляції, які у 2021 році склали 110% річних, а у 2022 році 126,6% річних. Як стверджує представник позивача, відповідач взагалі не сплатив орендної плати за 2023 та 2024 роки. 14.02.2025 представник позивача надсилав на адресу відповідача вимогу щодо погашення заборгованості з орендної плати, однак лист повернувся без виконання. Вважає, що відповідач системно не виконує своїх обов`язків за договором, у зв`язку із чим просить суд договір розірвати. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 10.03.2025 справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 08.04.2025 справа надійшла в провадження судді Зарютіна П.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (без їх виклику). Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2010р. [PERSON] уклав з ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «КВЮНТ» договір оренди земелі №21. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2016р. спадщину після нього прийняла його донька - [PERSON] (позивач). За статтею 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Так як в договорі оренди земелі №21 від 01 лютого 2010р. не було передбачено його припинення у разі смерті орендодавця, то договір продовжив свою дію для позивача - [PERSON] , яка стала орендодавцем за договором. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №409573982 від 24.01.2025, земельна ділянка з кадастровим номером: 2323955400:08:001:0021 площею 9,42га. на сьогоднішній день належить на праві власності позивачці [PERSON] і вона є орендодавцем за договором №21 від 01 лютого 2010р. В подальшому, 24.02.2021р., до договору №21 від 01 лютого 2010р. позивач [PERSON] та відповідач Фермерське господарство «КВЮНТ» уклали Додаткову угоду № 21, яка за своєю суттю стала новою редакцією договору оренди. За умовами договору зі змінами внесеними додатковою угодою (п. 3 та п. 6) в оренду передається земельна ділянка площею 9,42га. (рілля), кадастровий номер: 2323955400:08:001:0021. Розмір орендної плати за домовленістю сторін становить 5624,00грн. (п.10 Додаткової угоди); обчислення розміру орендної плати за землю за весь період користування здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.12); орендна плата вноситься у строк до 30 грудня поточного року (п.13); у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день такого прострочення (п. 15). Пунктом 30.3 Додаткової угоди закріплено право орендодавця своєчасно отримувати орендну плату. Пунктом 33.4 Додаткової угоди закріплений обов`язок орендаря вносити орендну плату за користування земельною ділянкою. Пунктом 39 Додаткової угоди передбачена можливість припинення дії договору шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором при неможливості їх усунення іншим чином. Позивачем надані докази звернення до відповідача з письмовою вимогою про погашення заборгованості з орендної плати за 2023 та 2024 рік. Однак, вимога повернулась до відправника з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекінгом відправлення. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону. Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі\~статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати. На підставі\~статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями\~24,\~25\~цього\~закону\~та умовами договору. Аналогічна умова зазначена у пункті 39 Додаткової угоди № 21 від 24.02.2021 до договору оренди землі №21 від 01.02.2010. Відповідно до\~статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору. Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д»\~статті 141 Земельного кодексу України\~є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. У зв`язку з цим, несплата орендної плати за користування земельною ділянкою за 2023\~та 2024 рік, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~є підставою для розірвання Договору оренди землі. Відповідно до ч. 1.\~ст. 2 Закону України «Про оренду землі»\~до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення\~Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст.\~610,\~611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними\~ділянками, який відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням умов щодо сплати орендної плати, орендодавець був позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які він розраховував при укладені Договору оренди землі. Згідно з\~положеннями статей\~21,\~22\~Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється в грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д»\~ст. 141 ЗК України\~є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, яка в силу\~ст. 263 ЦПК України\~повинна враховуватись судами при прийнятті рішення. Сам факт систематичного порушення договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статтею 526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 4 ЦПК України,\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зважаючи на вищевказані обставини, відповідно до умов договору оренди землі та додаткової угоди до нього, відповідач був зобов`язаний сплатити орендодавцю орендну плату за 2023, 2024 роки до 30 грудня кожного поточного року, однак цього не виконав. Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема\~платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Водночас, представник позивача заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2023 та 2024 роки, посилаючись на конкретні умови договору. Отже, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, за договором оренди земельної ділянки, який укладений між сторонами та діяв впродовж вказаного періоду часу, наявні підстави для розірвання договору оренди землі, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved