Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

30 червня 2025 року позивач [PERSON] через свого представника звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 18 жовтня 2024 року близько 19 год. у м. Луцьку по вул. Ковельській, 56, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Geely MR-7151A», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснив зупинку попереду через виниклий затор. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 12 грудня 2024 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Власиком транспортного засобу автомобіля марки «Geely MR-7151A», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно висновку експерта №19-2025 по визначенню матеріального збитку автомобіля Geely MR-7151A, д.н.з. [NUMBER] , від 01 травня 2025 року ринкова вартість досліджуваного автомобіля Geely MR-7151A, д.н.з. [NUMBER] , станом на момент ДТП 18 жовтня 2024 року становила 104636 грн. Вартість матеріального збитку автомобіля Geely MR-7151A, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату дослідження 09 квітня 2025 року складає 68258, 66 грн. НАСК «Оранта» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ/4675020 було відшкодовано позивачу 35902, 10 грн. Отже, позивачу ще не відшкодовано відповідачем заподіяну майнову шкоду в сумі 32356,56 грн. (68258, 66 грн. 35902, 10 грн.). Зазначає, що ліміт страхових сум за полісом ОСЦПВ становить 160000 грн.- за шкоду заподіяну майну, 320000 грн. - за шкоду заподіяну життю і здоров`ю. Розмір франшизи становить 0 грн. Крім того, позивачем понесенні витрати на оплату за надані послуги за проведення судової автотоварознавчої експертизи №19-2025 в сумі 6000 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 32356, 56 грн. за заподіяну майнову шкоду, а також судові витрати сумі 22211, 20 грн., в тому числі: витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн, витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 6000 грн. та судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02 липня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження. 17 липня 2025 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову остання зазначає, що для визначення розміру збитку, завданого автомобілю Geely MR-7151А, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі протоколу огляду від 21 жовтня 2024 року та вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24 липня 2009 року, ст. 29, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склала розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ОЦВ-24-03-20752/1 на суму 35952, 10 грн. за вирахуванням франшизи у розмірі 2500 грн. Даний розмір збитку було сплачено на рахунок потерпілої згідно заяви про виплату страхового відшкодування та нею не заперечується. Жодних заперечень стосовно отриманого страхового відшкодування від [PERSON] до страхової компанії не надходило. Зазначає, що потерпіла замовила висновок експерта через 5 місяців після ДТП. До цього часу за невідомих страховій компанії причин вона не провела ремонт пошкодженого автомобіля, не звернулась у страхову компанію із заявою щодо перегляду суми страхового відшкодування, що призвело до збільшення витрат на ремонт, оскільки ціни на ремонт автомобіля за майже пів року зросли, адже розмір матеріального збитку, визначений у експертизі, що надала позивачка розрахований на дату оцінки, а не на дату ДТП. Позивачка не надала доказів того, що їй не вистачало коштів для проведення ремонту автомобіля після отримання такого відшкодування. Крім того, вважає, що огляд пошкодженого автомобіля Geely MR-7151А, д.н.з. [NUMBER] , що був проведений експертом [PERSON] , не відповідає вимогам Методики. [PERSON] не повідомила ні страхову компанію, ні винуватця ДТП про проведення повторного огляду пошкодженого автомобіля Geely MR-7151А, д.н.з. [NUMBER] , іншим експертом. Відповідно до протоколу огляду автомобіля від 21 жовтня 2024 року, складеним представником страхової компанії зазначено, що в процесі відновлення можуть виникнути приховані дефекти, є необхідність додаткового огляду. З даним протоколом огляду позивачка була ознайомлена, однак не повідомила страхову компанію про проведення огляду автомобіля іншим експертом, що призвело до необгрунтованого внесення певних деталей як пошкоджених. Зокрема, у протоколі огляду автомобіля Geely MR-7151А, д.н.з. [NUMBER] , складеним експертом Семенюком В.М. виявлено заміну вітрового скла та відповідно роботи на його зняття/встанволення, ущільнювач вітрового скла, клей к-т вітрового скла, декоративна накладка вітрового скла. Однак, що при огляді пошкодженого автомобіля представником страхової компанії жодних пошкоджень вітрового скла виявлено не було. Причини виникнення тріщини вітрового скла та її наявність на момент ДТП не доведена. Крім того, з наданих фото пошкоджених деталей, зроблених експертом видно, що огляд автомобіля проводився на вулиці без розборки на СТО та огляду внутрішніх пошкоджень. Даний факт має важливе значення, адже експерт до розміру збитку врахував вартість відновлення геометрії кузова правого та лівого боку автомобіля, при цьому не надає доказів проведення діагностики автомобіля на спеціальному обладнанні, що вказав би на його перекос, оскільки наочно встановити перекос кузова неможливо. Розрахунок розміру збитку викладений в ремонтній калькуляції від 09 квітня 2025 року, що додана до експертизи позивача містить помилки у розрахунку. Зауважує, що огляд пошкодженого автомобіля проводився 09 квітня 2025 року, тоді як до розрахунку вартості деталей, що йдуть на заміну застосовано ціни станом на 21 березня 2025 року, а не на 09 квітня 2025 року, що вже є порушенням. Крім того, експерт застосував до розрахунку ціни за деякі запасні частини із мережі інтернет, а саме із сайтів продажу автозапчастин без відмітки дати продажу запчастин. Тобто, встановити відповідність цін на дату огляду з наведених експертом скріншотів із сайтів неможливо. При ознайомленні із скіншотами з інтернет-сайту, було виявлено помилки у ремонтній калькуляції, зокрема експертом вказана позиція 0258 рамка номерного знака переднього вартістю 917 грн, тоді як серед скріншотів наданих цін немає такої вартості деталі (рамки), натомість зазначено що кріплення заднього номерного знака на Geely коштує 917 грн. Вважає надану позивачем експертизу виконаною з порушенням вимог Методики щодо огляду пошкодженого автомобіля, розрахунки розміру збитку містять помилки та виявлено невідповідність застосованих цін на дату оцінки. За таких умов у справі відсутні належні докази, які б спростовували визначений розмір збитку страховою компанією. З огляду на наведене, у задоволенні позову просить відмовити. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що його довірителька належний їй автомобіль не ремонтувала через відсутність коштів. Вона очікувала відшкодування від страхової компанії. Коли отримала кошти, звернулась до майстрів, які повідомили її, що отриманих нею коштів не достатньо для проведення робіт з ремонту автомобіля. У подальшому вона вирішила зробити експетризу. При первинному огляді підписала протокол, оскільки не є експертом в цій галузі. Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з?явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення рішення покладався на думку суду. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 жовтня 2024 року о19:25 год у м. Луцьку по вул. Ковельській, 56, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Geely MR-7151A», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року у справі № 161/20150/24 [PERSON] було визнано винним у вищевказаній ДТП. Вказана постанова набрала законної сили та є чинною (а.с.20-21). Власиком транспортного засобу автомобіля марки «Geely MR-7151A», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.28). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 22). Як наслідок, власник пошкодженого автомобіля марки «Geely MR-7151A», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , звернулась до страховика винуватця події ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.92). На підставі протоколу огляду від 21 жовтня 2024 року, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ОЦВ-24-03-20752/2, ПАТ «НАСК «Оранта» було виплачено позивачу 35952, 10 грн. (а.с. 97, 113). У своєму позові [PERSON] зазначає, що згідно проведеного за її замовленням експертного дослідження розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням її транспортного засобу в ДТП, становить 68258, 66 грн., а тому із відповідача необхідно стягнути різницю між вказаною сумою та сумою виплаченого страхового відшкодування в розмірі 32356,56 грн. (68258, 66 грн. 35902, 10 грн.),. Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЗУ «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 1166\~ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування це правовідносини\~щодо захисту\~страхових інтересів\~фізичних та\~юридичних осіб\~(страховий\~захист)\~при страхуванні\~ризиків,\~пов`язаних з\~життям,\~здоров`ям,\~працездатністю та\~пенсійним забезпеченням,\~з володінням,\~користуванням і\~розпорядженням майном,\~з відшкодуванням\~страхувальником заподіяної\~ним шкоди\~особі або\~її майну,\~а також\~шкоди,\~заподіяної юридичній\~особі,\~у разі\~настання страхових\~випадків,\~визначених договором\~страхування,\~за рахунок\~коштів фондів,\~що формуються\~шляхом сплати\~страхувальниками страхових\~премій (платежів,\~внесків),\~доходів від\~розміщення коштів\~таких фондів\~та інших\~доходів страховика,\~отриманих згідно\~із законодавством (ст. 1 ЗУ «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Згідно з ст.\~999\~ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку. Згідно з ст.\~5\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. При цьому Розділом ІІІ\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» визначено порядок здійснення страхової (регламентної) виплати на території України. Відповідно до ст.\~18\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Статтею 1194\~ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» зазначено, що цей Закон\~регулює відносини\~у сфері\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів і\~спрямований на\~забезпечення здійснення\~виплати за\~шкоду,\~заподіяну життю,\~здоров`ю та/або\~майну потерпілих\~осіб під\~час використання\~наземних транспортних\~засобів в\~Україні. Тобто цей Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20)). Згідно висновку експерта №19-2025 по визначенню матеріального збитку автомобіля Geely MR-7151A, д.н.з. [NUMBER] , від 01 травня 2025 року (висновок підготовлено для подання до суду) ринкова вартість досліджуваного автомобіля Geely MR-7151A, д.н.з. [NUMBER] , станом на момент ДТП 18 жовтня 2024 року становила 104636 грн. Вартість матеріального збитку автомобіля Geely MR-7151A, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату дослідження 09 квітня 2025 року складає 68258, 66 грн. Автотоварознавче дослідження провів спеціаліст-автотоварознавець [PERSON] , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця з 1995 (КНДІСЕ-Київський науково-дослідний інститут судових експертиз), свідоцтво Мін?юсту України №443 з 2001 року про присвоєння експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», стаж експертної роботи з 1995 року. Дія свідоцтва- «безстроково» згідно Наказу Міністерства Юстиції України №3565/5 від 10 грудня 2024 року. Експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України (а.с. 23-68). Об`єктивних підстав ставити під сумнів вищевказаний висновок експерта у суду немає. Суд зауважує, що висновок судового експерта попередженого про кримінальну відповідальність є належним засобом доказування (правові висновки з приводу цього викладені у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року в справі № 461/2217/19). При цьому клопотання про проведення експертизи відповідачем в порядку і строки, передбачені ст. 83 ЦПК України, разом із відзивом на позовну заяву, не заявлялося, не поданий і власний висновок експерта на спростування доказу позивача. Є неспроможними та відхиляються судом доводи сторони відповідача, що відповідача не запрошували та не повідомляли жодними засобами зв`язку про дату, місце та час проведення огляду автомобіля на предмет фіксації його пошкоджень, з огляду на положення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, згідно якого виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження у разі потреби, тобто обов`язкового виклику заінтересованих осіб вимогами Методики № 142/5/2092 не передбачено. Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] , який є винуватцем ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», саме на останнього покладається обов`язок із відшкодування шкоди, завданої позивачу у зв`язку із пошкодженням належного їй транспортного засобу, в межах ліміту відповідальності. Визначений експертом розмір шкоди не перевищує установлений страховим полісом ліміт, що не заперечувалося стороною відповідача. У зв`язку із сплатою відповідачем на користь позивача суми страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну в сумі 35902, 10 грн, неоплаченою залишається сума за шкоду заподіяну майну в розмірі 32356, 56 грн. (матеріальний збиток 68258, 66 грн. страхове відшкодування 35902, 10 грн.), яку відповідач зобов`язаний сплатити з огляду на вищенаведені положення Закону. Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до ПАТ «НАСК «Оранта», третя особа: [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, зокрема, представник позивача просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 15000 грн. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги №74/25 від 16 червня 2025 року та додаткову угоду № 1 до нього; копію акта приймання-передачі наданих послуг від 27 червня 2025 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера №74/25 від 27 червня 2025 року (зворот а.с.68 а.с. 72). Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial