Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

14.02.2025 року [PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] суму неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 136215 грн. 58 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що у період з 2006 року по листопад 2016 року сторони перебували у фактично шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON] [INFO] . Згідно розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 11.10.2018 року "Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] ", визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18.01.2023 року з [PERSON] на його користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 24.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонської області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.11.2024 року відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Відповідачка ухиляється від сплати аліментів, в зв?язку з чим у відповідачки утворилася заборгованість по сплаті аліментів за період з 24.01.2022 року по 31.01.2025 року. Згідно з розрахунками заборгованості по аліментах станом на 31.01.2025 року заборгованість відповідачки по аліментах на утримання дитини становить 136215 грн. 58 коп. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, 05.03.2025 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, крім того повідомлялася через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, 17.04.2025 року через систему «Електронний суд» представником подані пояснення, зі змісту яких вбачається, що державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та станом на 31.03.2025 року заборгованість зі сплати аліментів становить 145 226 грн. 02 коп. Просив розгляд справи здійснювати без його участі Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~2,\~ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18.01.2023 року по справі № 363/372/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки\~ [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.01.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 992,40 грн. судового збору (а.с. 5). Постановою головного\~державного виконавця\~Відділу примусового\~виконання рішень\~Управління забезпечення\~примусового виконання\~рішень у\~Херсонської області\~в Автономній\~Республіці Крим\~та місті\~Севастополі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) Попилястим А.Б. від 15.11.2024 року відкрито виконавче провадження 76573025 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки (а.с. 8, 45). 31.01.2025 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонської області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адресу [PERSON] направлено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників (а.с. 9). Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонської області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястим А.Б. від 31.01.2025 року встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 363/372/22, виданого 27.09.2024 р. (а.с. 10). Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонської області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястим А.Б. від 31.01.2025 року встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 363/372/22, виданого 27.09.2024 р. (а.с. 11). Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонської області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястим А.Б. від 31.01.2025 року встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 363/372/22, виданого 27.09.2024 р. (а.с. 12). Як вбачається з розрахунку заборгованості Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонської області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 31.01.2025 14:07 у [PERSON] обліковується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 136 215,58 грн.(а.с. 6). З розрахунку заборгованості Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонської області в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), наданого третьою особою 17.04.2025 р., станом на 17.04.2025 12:30 у [PERSON] обліковується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 145 226,02 грн.(а.с. 46). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані главою 15 СК України. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 15 СК України визначено, що сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності додаткових втрат недобросовісного боржника, майнове покарання за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідач зобов`язана сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.12.2019 у справі №752/10763/14-ц (провадження №61-46628св18). Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідачки, яка неналежно виконує покладений на неї ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки вона повністю не сплачувала стягувані з неї рішенням суду аліменти. Відповідно до ст.196 СК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як зазначено у ч.1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку із цим на неї покладено тягар доказування протилежного. Належних та допустимих доказів того, що вказана заборгованість зі сплати аліментів виникла з незалежних від відповідачки причин, такий до суду не подав. За таких обставин суд приходить висновку про наявність передбачених ст. 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Частиною 3 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Долучений позивачем розрахунок заборгованості по сплаті аліментів містить розмір поточних аліментів, які підлягали до сплати відповідачкою щомісячно з 24.01.2022 по 31.01.2025. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №569/14819/19 (провадження №61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постановах від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою розрахунку, яка вказана в постанові ВП ВС від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц з урахуванням висновків, викладених у постанові ВП ВС від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц, а саме розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Вказане наведене у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №711/679/21 (провадження №61-18434св21). Позивачем разом із позовом надано розрахунок пені за прострочення відповідачкою сплати аліментів, який здійснений з урахуванням даних розрахунку заборгованості по аліментах станом на 31.01.2025 року. Розмір пені позивачем обчислено виходячи із суми несплачених відповідачкою аліментів за кожен місяць окремо з моменту порушення відповідачкою свого обов`язку щодо їх сплати з 24.01.2022 по 31.01.2025. Згідно даного розрахунку, загальний розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів у період з 24.01.2022 по 31.01.2025 загальна сума пені складає 673 879,58 грн. У позові [PERSON] просить стягнути з відповідачки пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки в розмірі, який не перевищує 100 відсотків заборгованості в розмірі 136215,58 грн., що відповідає вимогам до\~ст. 196 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню. На підставіст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Outcome: approved