Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Представник позивачки - адвокат Давиденко Костянтин Вікторович звернувся до Татарбунарського районного суду з вказаним позовом в якому просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 січня 2019 року по справі №515/945/18 шлюб між ними було розірвано. Відповідач по справі, з моменту розірвання шлюбу жодного разу не поцікавився його успіхами та особистими досягненнями, не поцікавився його справами, жодного разу не привітав з днем народження та інше, словом повне ігнорування факту існування сина. Матеріально відповідач дитині не допомагає, аліменти відповідач не сплачує та на теперішній час сума заборгованості по аліментах складає 84969 гривні 00 копійок, що дорівнює суму платежу за 53 місяці, тобто трохи менше ніж за 4 з половиною роки. На її думку, ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини - завжди акт свідомої поведінки, оскільки [PERSON] має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Адже він зовсім не цікавиться сином, не спілкується з ним, не проявляє щодо нього щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, враховуючи і те, що проживає з сином в одному населеному пункті. Згідно характеристик, доданих до позовної заяви. Відповідач по справі, жодним чином не приймає участі у житті сина та не цікавиться його навчанням. У зв`язку з тим. що позивач піклується за долю сина та не хоче, щоб у майбутньому відповідач мав можливість пред`явити до нього будь-які претензії майнового характеру, тому, в інтересах сина, звертається до суду з даним позовом. Також вона хоче вільно міняти сину місце проживання та вчиняти всі дії самостійно які потребують згоди другого з батьків, щоб кожного разу не благати відповідача надати той чи інший дозвіл. Також її син вже достатньо дорослий та вразі необхідності, на її думку, зможе висловити свою думку з приводу позбавлення відповідача батьківських прав. Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2024 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2024 року справа передана судді Рязановій К.Ю. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 04 грудня 2024 року через систему Електронний суд від представника позивачки адвоката Давиденко К.В. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 05 грудня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з призначенням справи у підготовче судове засідання. 07 лютого 2025 року від голови Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області В. Бойка на електронну адресу суду надійшло клопотання про долучення до справи копії рішення Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради від 28 січня 2025 року №6 разом з висновком. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Давиденко К.В. позов підтримали з підстав викладених у ньому та просили його задовольнити. Також [PERSON] зазначила, що чоловік не піклується про дитину, розлучились з чоловіком у 2018 році, насилля щодо дитини не було, щодо до неї, то було психологічне, телефонував дитині тільки один раз, остання зустріч була біля магазину, подарував дитині машинку іграшку, і все. Також судом була заслухана дитина, [PERSON] , у присутності психолога [PERSON] , який повідомив що він живе з мамою і татом, мама ставиться добре, піклується, тата звати [PERSON] , він захищає його. Є інший батько, якого звати [PERSON] , бачив його 6 місяців назад, він не подобається йому. Тато [PERSON] подарував іграшку - швидку допомогу, це було біля магазину. До школи відводить його тато [PERSON] , тато [PERSON] не б`є . Не хоче тата [PERSON] і не любить його, він поганий. У судове засідання призначене на 20 серпня 2025 року позивачка [PERSON] та її представник адвокат Давиденко К.В. не з`явились, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, від нього надійшла письмова заява, в якій він просив суд справу розглядати без їх участі. Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, однак на адресу суду повертались конверти з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно з пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 02 липня 2025 року пояснила, що привела [PERSON] до садочку мама. Дитина завжди охайна, чиста. Спочатку мама приходила сама, потім з`явився тато [PERSON] , який часто приводив та забирав дитину. Біологічного батька [PERSON] ніколи не бачила. Тато [PERSON] приділяє багато уваги дитині. Дитина розумна, активна та відкрита, завжди все розповідав. Садочок відвідував з листопада 2018 року по кінець старшої групи червень 2021 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 02 липня 2025 року пояснила, що [PERSON] та його маму знає, це її сусіди. Біологічного батька [PERSON] ніколи не бачила. Коли [PERSON] почав жити біля них йому було 3 роки. За цей період знаю лише батька [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання 20 серпня 2025 року учасники справи не прибули, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення позивач та її представника, також судом була заслухана думка дитини, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Нормою ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За нормою п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 січня 2019 року шлюб, зареєстрований 28 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 181, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мають одну неповнолітню дитину, розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 10 травня 2019 року [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис про шлюб № 144. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки №04.1-29/1609 від 07 жовтня 2024 року виданої Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані та проживають: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , свекруха [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 04.1-29/2303 від 08 жовтня 2024 року, [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За час проживання в конфліктних ситуаціях на території сільської ради не помічена. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалась. Скарг відносно [PERSON] до сільської ради не надходило. Відповідно до характеристики виданої Старокозацьким ліцеєм Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] навчається в даній школі з першого класу. Під час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, уважний учень. Навчається в міру своїх сил. На уроках завжди зосереджений, не відволікається. Має добрий загальний розвиток. Веселий, товариський, самостійний, дисциплінований. Дотримується правил поведінки для учнів. Охоче вступає в контакт з оточуючими, любить працювати і відпочивати з іншими. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. Батько [PERSON] не відвідує школу в якості батька, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям сина, не бере участі у вихованні сина. 24 жовтня 2018 року Татарбунарським районним судом Одеської області було видано судовий наказ, відповідно до якого з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Татарбунарським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), боржник [PERSON] станом на 21 жовтня 2024 року має заборгованість зі сплати аліментів 55005,50 гривень. Відповідно до довідок № 556 та № 572 виданих 28 листопада 2024 року КНП «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, [PERSON] , [INFO] на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Згідно Довідки форми ОК-7 виданої Пенсійним фондом України, [PERSON] , за звітний рік - 2024 отримав дохід у розмірі 69300,00 гривень. Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина України [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого Рішенням Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 6 від 28 січня 2025 року, вбачається, що станом на сьогодні [PERSON] , [INFO] , проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради від 07 жовтня 2024 року № 04.1-29/1609. [PERSON] , [INFO] , фактично з моменту розірвання шлюбу не цікавився успіхами та особистими досягненнями сина, самоусунувся від його виховання та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Батько не бачиться з сином, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. Батьківський потенціал батька на дуже низькому рівні. Він не відвідує батьківські збори, не цікавиться шкільним життям сина та не бере участь у виховані, що підтверджується довідкою-характеристикою Старокозацького ліцею Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 12 грудня 2024 року №457. Матеріально [PERSON] , [INFO] , дитині не допомагає, аліменти не сплачує та на теперішній час сума заборгованості по аліментам становить 84 969 гривні 00 копійок, що дорівнює платежу за 53 місяці, тобто трохи менше ніж за 4 з половиною роки згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів № 21.531/47942 від 21 жовтня 2024 року. Весь час дитина перебуває з рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . З моменту розлучення батько жодного разу не виявив бажання побачити дитину, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та на зв`язок не виходить. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved