Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №501403129 від 07.12.2021 року в розмірі 388547,26 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 07.12.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») та [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту №501403129, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит, та зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші, передбачені договором платежі. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кошти. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, відсотків, у зв`язку з чим станом на 29.09.2023 року за відповідачем утворилась заборгованість по вказаному кредитному договору на загальну суму 388547,26 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 246633,89 грн., та за нарахованими відсотками - 141913,37грн. Ухвалою від 06.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2024 року призначено розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою від 25.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник відповідача - адвокат Д.Калугін - надіслав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що в матеріалах справи відсутні документи, які б містили власний підпис відповідача або докази підписання таких документів в електронному вигляді. Єдине, що за певних умов можуть доводити надані позивачем документи, це те, що на рахунок відповідача було перераховано 250000,00грн. Надані позивачем паспорт споживчого кредиту, оферта на укладання угоди та акцепт не містять положень, які регулюють порядок дострокового стягнення заборгованості, відтак щодо цієї вимоги позивач мав керуватися ЗУ «Про споживче кредитування», а саме до звернення з позовом до суду направити боржнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості з вимогою про її погашення. Просить суд відмовити у позові повністю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив, у разі не явки відповідача, розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав свої повноваження представнику, який надала до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.12.2021 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №501403129, акцепт пропозиція на укладення угоди про надання споживчого кредиту, паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит, ліміт кредиту 250000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 35 % річних, строк кредиту - 60 міс. Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, а відповідач не виконав зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по вказаному кредитному договору станом на 29.09.2023 року на загальну суму 388547,26 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 246633,89 грн., та за нарахованими відсотками - 141913,37грн. 01.12.2022 найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національним банком України внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АТ «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АТ«СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). Представником позивача подано до суду Довідку про ідентифікацію особи, в якій вказано, що клієнт [PERSON] ідентифікований в АТ «Сенс Банк» одноразовим ідентифікатором 5958, дата відправки ідентифікатора 07.12.2021 року на номер мобільного телефону [NUMBER] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Водночас, ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 вказаного Закону регламентовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги меморіальний ордер №761189447 про здійснення платежу в сумі 250000 грн отримувачу [PERSON] та довідку про ідентифікацію, надану АТ «СенсБанк», виходячи з того, що відповідачем не надано заперечень, що в довідці про ідентифікацію вказано не вірні дані, суд вважає, що між Акціонерним товариством «Альфа банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») та [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту №501410571, яка підписана одноразовим ідентифікатором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем порушенні умови виконання зобов`язання за кредитним договором, що надає достатньо право позивачу на звернення з вимогою про дострокове повернення кредитного договору. Позичальник доказів належного виконання зобов`язання за Договором про споживчий кредит суду не надав, факт заборгованості за основним зобов`язанням не спростував, що підтверджує правомірність вимоги позивача про дострокове стягнення заборгованості кредитом. У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 22 липня 2020 року в справі № 210/1504/13-ц, від 03 грудня 2020 року в справі № 569/16767/16-ц, від 07 грудня 2022 року в справі № 953/1904/20, від 22 лютого 2023 року у справі № 159/36087/15-ц. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик наслідків, пов`язаних із ненаданням доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання достроково, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 388547,26 грн, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 4662,57 грн., що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Outcome: approved