Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

19.06.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Павелко Руслан Сергійович, до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2011 позивач та відповідачка уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилися з 2025 року. Позивач вважає, що примирення і збереження шлюбу є неможливим, також подальше спільне проживання буде суперечити його інтересам. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 19.06.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. У порядку визначеному ч. 6 ст.187 ЦПК України судом 20.06.2025 направлено запит до органу реєстрації з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача та вирішення питання щодо належної підсудності даного спору суду, відповідь на який отримано 24.06.2025. Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. 30.07.2025 до суду через систему Електронний суд, до суду від представника позивача - адвоката Павелка Р.С. надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій вказано, що вважати вірною дату укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - 12.11.2011. 11.08.2025від відповідачки, через електронний кабінет Електронного суду, до суду надійшло клопотання, у якому вона просить, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 31). У судове засідання 11.08.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення конверту з повісткою за встановленим місцем реєстрації особи,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 16.07.2025 поштового відправлення у якому міститься підпис позивача (а.с. 27). Разом із позовною заявою позивач надав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність його представника, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити (а.с. 5). Представник позивача - адвокат Павелко Р.С., у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки до електронного кабінету Електронного суду, яку відповідно до довідки про доставку повістки на 11.08.2025 отримав 30.06.2025 о 17:32:17 год (а.с. 25). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення конверту з повісткою за встановленим місцем реєстрації особи,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 03.07.2025 поштового відправлення у якому міститься підпис відповідачки (а.с. 26). 04.08.2025 до суду через систему Електронний суд, надійшло заява, у якій відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 30). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.11.2011 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1747, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2011 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з 2025 року. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, відповідачка вирішила залишити прізвище - « [PERSON] ». Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією № 6769-1790-8318-0201 від 18.06.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 13). Разом із тим, позивач у своїй позовній заяві просить судові витрати з відповідачки не стягувати. Враховуючи позицію позивача в частині розподілу судових витрат, судові витрати по стягненню судового збору необхідно віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved