Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в розмірі 24375,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2023 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 37525-11/2023, за умовами якого відповідач отримав у кошти, які зобов`язався повернути. Позивач вказує, що за договором факторингу набув право вимоги за цим договором. Зазначає, що у відповідача утворилася заборгованість за договором позики у розмірі 24375,00 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 19375,00 грн - заборгованість за відсотками. З наведених вище підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 24375,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 3028 грн на сплату судового збору. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 26.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідач із позовною заявою та додатками, за місцем її реєстрації, який відповідачем [PERSON] отримано особисто 17.07.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзиву на позовну заяву, про причини неподання суд не повідомив, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків. ІІІ. Обставини справи, встановлені судом 27.11.2023 між ТзОВ «Аванс\~Кредит»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 37525-11/2023, за умовами якого відповідач отримав кредит 5 000 грн. строком на 360 днів з 27.11.2023 по 20.11.2024 та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50% на день (а.с.5-10). Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту, відсотки за користування кредитом за 360 днів нараховані у розмірі 45 000 грн. (а.с.10). 29 квітня 2024 року ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 29042024, на підставі якого до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 37525-11/2023 від 27 листопада 2023 року до [PERSON] (а.с.13-17). Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до вищевказаного договору факторингу, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 37525-11/2023 від 23.11.2024 в розмірі 24375,00 грн., з яких: 5000 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 19375,00 грн. заборгованість за відсотками (а.с.20). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість за договором становить 24375,00 грн., з яких: 5000 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 19375,00 грн. заборгованість за відсотками (а.с.21). Відповідач відзиву на позовну заяву не надаа. Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві чи контррозрахунку від відповідача не надходило. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором або контррозрахунок, відповідачем не надано. Також на час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. ІV. Застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). V. Висновки суду З досліджених судом доказів, що ТзОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали в електронному виді договір про надання фінансового кредиту № 37525-11/2023 від 27 листопада 2023 року. На підставі цього договору відповідач отримав грошові кошти, однак їх, як і відсотки за користування кредитом, не повернув, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Надалі право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу від 29 квітня 2024 року перейшло від ТзОВ «Аванс Кредит» до ТзОВ «ФК «ЄАПБ». За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором про надання фінансового кредиту становить 24375,00 грн., з яких 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, а також 19375 грн. заборгованість за відсотками. Відсотки за договором нараховані в межах строку дії договору, що відповідає положенням ст.1048 ЦК України та умовам договору. Та обставина, що відсотки нараховані в межах дії договору підтверджується відомостямиз графіку платежів (а.с. 10), з яких слідує, що загальний розмір процентів за користування кредитом становить 45000 грн. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», внесеним Законом України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року (через 32 дні після укладення договору про надання фінансового кредиту), установлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності цим законом, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Оскільки, відсотки нараховувались за визначеною в договорі процентною ставкою 2,5%, то нарахована сума відсотків в розмірі 19\~375,00 грн вказує на те, що нарахування проведено в межах першого 120-денного перехідного періоду, який дозволяв нарахування процентів за ставкою 2,5%. Відтак, заявлений позивачем розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ТзОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому дійшов висновку про їх задоволення у повному обсязі. VІ. Судові витрати Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи (а.с.1). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved