Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 16.12.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка становить 103200,91 грн та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 103200,91 грн. Також просив суд стягнути судові витрати по справі - судовий збір у сумі 3028,00 грн. Провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін ухвалою суду від 26.11.2024 року. Ухвалою суду від 17.06.2025 року постановлено здійснити перехід у цивільній справі із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засіданні не з`явилася, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 41, 57). Відповідач у судові засідання не з`явився; про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення копій ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими до неї документами за зареєстрованим місцем його проживання, проте поштове відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 52-53, 60-61). Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Будь-яких заяв по суті спору не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує; відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. 16.12.2019 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 13). Положеннями анкети-заяви визначено, що останній разом з умовами (а.с. 14-26), тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (а.с. 29-31) складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом 25.08.2024 року складає 103200,91 грн, з яких 103200,91 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а.с. 6-12). Згідно руху коштів по картці від 23.07.2025 року (а.с.74-101) та детальній виписці про рух коштів по картці № [NUMBER] за договором №б/н від 61.12.2019 року укладеним між АТ «Універсал Банк» та клієнтом [PERSON] станом на дату розрахунку заборгованості 25.08.2024 року (а.с.104-118) відповідач активно користується банківською карткою та підтверджується заборгованість перед позивачем на суму 103200,91 грн. Крім того, відповідач, з моменту встановлення кредитного ліміту 16.12.2019, неодноразово його підвищував, зокрема 14.06.2020 та 07.03.2021 (а.с.102) та користувався іншими послугами банку, зокрема шляхом звернень про розстрочку, а саме погоджуючись із паспортом споживчого кредиту «Транзакцій в розстрочку» (а.с.119-160). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В пунктах 5.1, 5.2 Розділу І Умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал банк» вказано, що банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису у мобільному додатку. Електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 626, 627, 638, 639, 1054 ЦК України, положень Закону України "Про електронну комерцію", Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд дійшов висновку, що між сторонами в належній формі укладений кредитний договір, підписання умов якого може здійснюватись в електронній формі шляхом накладення електронного цифрового підпису, який згенерований і зазначений в Анкеті-заяві, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/556/19. Так, з наданих позивачем матеріалів судом встановлено, що з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів позивач ознайомлений. До Умовам і правилам обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів долучені Тарифи «Чорної картки monobank» та Паспорт споживчого кредиту «Чорної картки monobank», які передбачають умови щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, в яких визначені умови щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, наслідки прострочення виконання або невиконання умов договору у вигляді штрафу та пені, які сторони підписали шляхом накладення електронного цифрового підпису, тобто між сторонами досягнута згода щодо істотних умов договору кредиту. Судом встановлено, що згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань станом 25.08.2024 виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 103200,91 грн. Матеріали справи не містять доказів на спростування розміру вказаної суми заборгованості. На підставі викладеного вище, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими, оскільки наявність такої суми заборгованості підтверджена належними доказами, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн (а.с. 35) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved