Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

У серпні 2025 року позивач через свого представника\~адвоката Василець М.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 24 лютого 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак сімейне життя з відповідачем перестало складатись через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого з листопада 2025 року сторони припинили фактичні подружні стосунки, спільне проживання та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просив шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2025 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 05 серпня 2025 року. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 05 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явився, в поданій заяві в п.2 прохальній її частині просив суд розглядати справу за його та представника відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, у поданій 08 серпня 2025 року на електронну адресу суду заяві просила суд розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24 лютого 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 липня 2025 року, виданого повторно та залученим до матеріалів справи в копії (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією актового запису про народження із застосунку «Дія» (а.с.10-11). Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства Сімейне життя\~не склалося\~через відсутність\~спільних інтересів,\~різні погляди\~на життя,\~відсутність взаєморозуміння,\~внаслідок чого\~з листопада\~2025\~року сторони\~припинили фактичні\~подружні стосунки,\~спільне проживання\~та ведення\~спільного господарства. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України\~ дружина\~ та\~ чоловік\~ зобов`язані\~ спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~ членами\~ сім`ї\~ на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,\~примушування до їх збереження,\~в тому числі примушування до статевого\~зв`язку за\~допомогою фізичного\~або психічного насильства,\~є порушенням права\~дружини,\~чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу,\~суд зважає\~на особливий\~характер сімейних\~відносин та\~їх об`єктивну\~недоступність для\~оточуючих,\~при цьому,\~бере до\~уваги наявність\~у подружжя\~малолітньої дитини,\~враховує також\~її інтереси\~та зазначає\~про те,\~що задля\~охорони їх\~інтересів є\~кращим проживання\~в повній\~родині,\~проте зауважує,\~що зазначені\~вище та\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~категоричне заперечення\~як позивача\~так і\~відповідача проти\~збереження шлюбу, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу та, відтак, можливість прийняти визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved