Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позов обґрунтовано тим, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковим для всіх побутових споживачів України. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт нерухомості, що належить відповідачу на праві власності. [PERSON] несвоєчасно сплачувала за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 55 424 гривні 09 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судові витрати по справі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новосанжарського районного суду від 23 червня 2025 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.24). Позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача у судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, 26.06.2025 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с. 25, 42, 43). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 29, 30, 38, 39). Відповідач правом подачі відзиву не скористалася Ухвалою суду від 19.08.2025 встановлено заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 900 (НМК 908381) від 27.11.2020, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14). ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання [PERSON] природного газу за адресою: [ADDRESS] , ЕІС- код споживача 56ХМ26Н20420210В (а.с.10). Згідно з даними фінансового стану по особовому рахунку [NUMBER] споживача [PERSON] , ЕІС код 56ХМ26Н20420210В, адреса: [ADDRESS] , вбачається, що за період з 01.05.2022 по 31.05.2025, було спожито природний газ на загальну суму 55424,09 грн, вартість якого залишилася не оплаченою споживачем (а.с. 10, 37). Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу ТОВ «АГРОСИНТЕЗ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «МАРГАЗ», ТОВ «АГРО ГАЗ», ТОВ «ІНТРО ГАЗ», ТОВ «ПОДІЛЛЯГАЗПОСТАЧ», СП ПГНК, ТОВ «ВІЄНА КОНСАЛТ», ТОВ «НАФТОГАЗНАДРА», ТОВ «ГАЗ ТА НАФТОПРОДУКТИ», ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД», ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», ТОВ «АЛЬТАІР-ІНВЕСТ» та ТОВ «ТК ІНДУСТРІЯ» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Норми права, які застосував суд. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 4 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Пунктом 32 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому, в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п. 2 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про ринок природного газу»). За змістом статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Мотивована оцінка і висновки суду. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 205, 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Відповідач приєдналася до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом заявочного приєднання. У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Оскільки, відповідач не сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, дане свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що споживач [PERSON] не виконувала належним чином зобов`язання, а саме не сплачувала нараховані суми за спожитий природний газ, чим порушує права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», суд вважає, що заявлена вимога про стягнення заборгованості в сумі 55424 грн. 09 коп. підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved