Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, який сформовано в системі "Електронний суд» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому (позові) просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5031533 від 29.10.2021 року в розмірі 82 175 грн., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 29.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5031533, за умовами якого відповідач отримав 20 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 5031533 від 29.10.2021 року) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 28.11.2021 року. При цьому, зазначив, що ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму, в свою чергу, відповідач не виконав умов кредитного договору. Крім того, п. 7.1 кредитного договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, тим самим, укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», і, крім того, відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, зазначив, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем не був би укладений. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому, в свою чергу, були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ «Мілоан». Зазначив, що 23.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №81-МЛ, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 5031533 від 29.10.2021 року. Вказав, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5031533 від 29.10.2021 року було передано йому (позивачу) від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року, при цьому, сума заборгованості відповідача становить 82 175 грн., відповідно до витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року з якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18 000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 62 175 грн. та прострочена заборгованість за комісією становить 2 000 грн. З огляду на викладене та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5031533 від 29.10.2021 року в розмірі 82 175 грн., а також понесені ним (позивачем) судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького. Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі та за наслідками розгляду позовної заяви направити судове рішення на адресу позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду від відповідача не надходили. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН», як Кредитодавцем та [PERSON] , як Позичальником укладено Договір про споживчий кредит №5031533, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п.1.1 Договору). Згідно з п.п. 1.2., 1.3, 1.4 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 29.10.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 28.11.2021. Пунктом 1.5. Договору передбачено, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 9500,00 грн. в грошовому виразі та 11 215,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 29500,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та шо Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту: 2 000 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з п.п.1.5.2, 1.6 Договору проценти за користування кредитом: 7500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.7 Договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору. Пунктом 2.1 Договору визначено, що кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктами 2.2.2, 2.2.3 Договору передбачено, що нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових у мовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Крім того, відповідно до п.п.2.3.1 Договору продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.Ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування, а саме: за строком продовження, днів: 3 -и дні за ставкою, комісією - 3,00 %, 7-м днів за ставкою, комісією - 5,00 %, 15-ть днів за ставкою, комісією - 10,00 %. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Крім того, відповідно до п.п.2.3.1.2 Договору визначено пролонгацію на стандартних (базових умовах), зокрема, Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгаціі) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Відповідно до п.6.1 Договору Сторони погодили, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Крім того, згідно з п.6.3 Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил; він не перебуває під впливом хвороби, алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання Кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність Позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору про які він не повідомив Кредитодавця (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), зокрема Позичальник підтверджує, що він не подавав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, стосовно нього відсутнє відкрите провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) та, що на момент укладення цього договору підстав, передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження не існує; вся інформація, надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил; він не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч.6 ст. 2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до п.6.5 Договору цей Договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі. Додатком №1 до Договору є Графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту в розмірі 20 000 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 7 500 грн.та комісія за надання кредиту в розмірі 2 000 грн. Згідно з довідкою ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію, відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «МІЛОАН», як Позичальник за укладеним договором №5031533, оскільки акцептував, підписавши 29 жовтня 2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора L94814, направленого на номер телефону [NUMBER] відповідний договір. Згідно з платіжним дорученням №59867378 від 29 жовтня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 20 000 грн, із зазначенням - призначення платежу: кошти згідно з договором №5031533, тим самим Кредитодавець свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит №5031533 від 29 жовтня 2021 року виконав в повному обсязі, а саме: надав Позичальнику [PERSON] кредитні кошти у розмірі, встановленому договором, шляхом переказу на картковий рахунок. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Судом встановлено, що Договір про споживчий кредит №5031533 від 29 жовтня 2021 року був укладений між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] в електронній формі, при цьому, відповідно до п.6.5 Договору Сторони також погодили, що цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до зазначеного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Договір про споживчий кредит №5031533 від 29 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого Кредитодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору про споживчий кредит, що підтверджується також інформацією про процес оформлення розгляду заяви №5031533. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір про споживчий кредит №5031533 від 29 жовтня 2021 року не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Крім того, судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 лютого 2022 року між ТОВ «МІЛОАН», як Кредитором та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», як Новим кредитором було укладено Договір про відступлення прав вимоги №81-МЛ, відповідно до умов якого Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості) (п.1.1 Договору). Пунктом 1.2 Договору передбачено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Кредитора у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за кредитними договорами. Згідно з п.6.3 Договору про відступлення прав вимоги з моменту переходу до Нового Кредитора Прав Вимоги, відповідно до умов п. 6.2.3 цього Договору, Новий Кредитор заміняє Кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) Кредитора за цими Кредитними договорами. Разом з Правами Вимоги до Нового Кредитора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій Боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які Новий Кредитор одержить від Боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання Боржника. Пунктами 8.1, 8.2 Договору про відступлення прав вимоги передбачено, що Кредитор зобов`язаний протягом 180 робочих днів з моменту підписання цього Договору, за умови своєчасної повної оплати компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги відповідно до п.п. 7.1, 7.2 цього Договору, передати Новому Кредитору всю Документацію щодо Права Вимоги до Боржників, зазначених у реєстрі. Факт здійснення між Сторонами приймання-передачі Документації підтверджується відповідним Актом приймання-передачі, підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі Сторін. Як вбачається з платіжного доручення №66788 від 23 лютого 2022 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» перерахував на рахунок ТОВ «МІЛОАН» 3 475 728 грн. 24 коп., як плату за відступлення прав вимоги згідно за договором про відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року. Крім того, наданий позивачем Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 23.02.2022 року за договором про відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року, підписаний сторонами 23.02.2022 року, за яким Кредитор передав, а Новий кредитор прийняв реєстр боржників кредитора від 23.02.2022 року (кількість боржників 3718), свідчить про факт прийняття документації Новим кредитором. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] (порядковий номер в реєстрі 1853) за кредитним договором №5031533 від 29.10.2021 року в розмірі 82 175 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18 000 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 62 175 грн. та залишку по комісії в розмірі 2000 грн. Крім того, зазначений розмір заборгованості підтверджується також відомістю про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за Договором №5031533 від 29.10.2021 року (позичальник [PERSON] ), з якої вбачається часткова сплата позичальником 25.11.2021 року комісії за пролонгацію Договору в розмірі 2 000 грн., процентів по кредиту в розмірі 2625 грн. та тіла кредиту в розмірі 2 000 грн., та в подальшому, відсутність будь - яких проплат позичальником за Договором, та відповідно, щоденне нарахування ТОВ «Мілоан» процентів за користування кредитними коштами згідно з п.п.1.5.2, 2.3.1.1 Договору за період з 26.11.2021 року по 13.12.2021 року включно по 225 грн. в день, що становить 1,25% в день від фактичного залишку кредиту, та нарахування процентів за користування кредитними коштами згідно з п.п. 1.5.2, 2.3.1.2 Договору за період з 14.11.2021 року по 11.02.2022 року в розмірі 900 грн. в день, що становить 5% в день від фактичного залишку кредиту. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Таким чином, з підстав, зазначених вище, позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» наділений правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 5031533 від 29.10.2021 року. При цьому, згідно з умовами Договору про споживчий кредит позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених у договорі. Разом з тим, всупереч умовам Договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Мілоан», ні на рахунки позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», та, більш того, направлена позивачем відповідачу досудова вимога за вих. №21700475/189 від 18.04.2024 року про наявність заборгованості в розмірі 82 175 грн. за Договором № 5031533 від 29.10.2021 року, право вимоги за яким відступлено ТОВ «Мілоан» Новому кредитору ТОВ «ФК Кредит-Капітал» за Договором відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23.02.2022 року, та необхідність її погашення, залишена відповідачем без розгляду. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] та перерахував на рахунок відповідача за укладеним між Сторонами Договором про споживчий кредит № 5031533 від 29.10.2021 року кошти в сумі 20 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №59867378 від 29 жовтня 2021 року. Факт укладення та підписання договору про споживчий кредит № 5031533 від 29.10.2021 року в електронній формі та отримання коштів за зазначеним Договором відповідачем не спростовано, а тому суд вважає як укладеним Договір про споживчий кредит між Первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] так і отримання відповідачем за зазначеним договором коштів в розмірі 20 000 грн. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, об`єктивних даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано і беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача суми боргу за Договором про споживчий кредит №5031533 від 29.10.2021 року в розмірі 82 175 грн. 70 коп., з якої: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 18 000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 62 175 грн. та прострочена заборгованість за комісією в розмірі 2000 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим та враховуючи, що позов задоволено з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., враховуючи, що позовна заява подана позивачем в електронній формі через систему «Електронний суд».

Outcome: approved