Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

22.07.2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, яка обґрунтована тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додається до заяви. Після смерті матері [PERSON] залишилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0.08 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на землю, серії I-МК №043518, виданим Кінецьпільською сільською радою народних депутатів Первомайського району Миколаївської області 15.07.1999 року, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МК №716. Після смерті матері, як спадкоємець за заповітом (та спадкоємець першої черги за законом) він протягом шести місцеві з моменту відкриття спадщини звернувся до [PERSON] , приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області з відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було зведено спадкову справу. Після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на успадковане нерухоме майно після смерті матері [PERSON] . Постановою [PERSON] , приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 0.08 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), у зв`язку з тим, що в Державному акті на право власності на землю, серії I-МК №043518, виданому Кінецьпільською сільською радою народних депутатів Первомайського району Миколаївської області 15.07.1999 року, та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МК №716 прізвище власника земельної ділянки зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище спадкодавиці зазначено « [PERSON] », а тому документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на спірну земельну ділянку, спадкодавцем не надано. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.08 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі Державному акті на право власності на землю, серії I-МК №043518, виданому Кінецьпільською сільською радою народних депутатів Первомайського району Миколаївської області 15.07.1999 року, та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МК №716. Оригінал цього Державного акту знаходиться у позивача (копія додається). Однак в даному державному акті міститься помилка в написанні прізвища спадкодавиці -власниці земельної ділянки, а саме в Державному акті прізвище спадкодавця помилково зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». В судове засідання представник заінтересованої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Враховуючи положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи, а саме: копія паспорту заявника, копія картки платника податків заявника, копія Витягу з реєстру територіальної громади, копія свідоцтва про народження заявника, копія свідоцтва про смерть спадкодавця матері заявника, копія заповіту спадкодавця, копія Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця, підтверджують факт неправильності запису в Державному акті на право приватної \~власності на\~землю,\~серії [NUMBER] ,\~виданим Кінецьпільською\~сільською радою\~народних депутатів\~Первомайського району\~Миколаївської області\~15.07.1999\~року,\~та зареєстровано\~в Книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за\~МК №716 на ім`я [PERSON] , в частині написання прізвища спадкодавця - матері заявника. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, встановити факт неправильності написання прізвища [PERSON] в Державному акті на право приватної власності на землю та підтвердити його належність матері заявника.

Outcome: approved