Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що у прийомній сім`ї [PERSON] з 16.05.2024 виховується малолітня [PERSON] , [INFO] . Між прийомною матір`ю та дитиною встановлені теплі та близькі відносини, про рідну матір [PERSON] не згадує. Матір`ю дитини є [PERSON] - відповідач у справі. Рішенням суду від 06.03.2024 дівчинку відібрано від матері без позбавлення батьківських прав. З приводу повернення [PERSON] на виховання у родину мати дівчинки не зверталася. Фактично вихованням дитини займаються прийомні батьки. [PERSON] свідомо ухиляється від повноцінного виховання та утримання дитини. Наразі проживає у с. Дроздівка зі співмешканцем, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 03.04.2025 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 24.04.2025 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 13.05.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 16.07.2025 у судовому засіданні оголошено перерву для виклику в судове засідання дитину та законного представника. Ухвалою суду від 15.08.2025 позов Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради до [PERSON] , третя особа: Чернігівський міський центр соціальних служб, в частині стягнення аліментів - залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно і належним чином відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. З урахуванням вищевикладеного судом 16.07.2025 постановлена протокольна ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 15.08.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 22.08.2025 о 13 год 50 хв. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON] . Її матір`ю зазначена - [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.8). При цьому відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.13). На підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.03.2024 малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав (а.с.10-12). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №231 від 15.04.2024 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої піклування (а.с.9). Згідно характеристики на [PERSON] , виданої Дроздівським старостинським округом Куликівської селищної ради №254 від 15.11.2024, громадянка не зареєстрована, але проживає зі співмешканцем в будинку своєї бабусі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постійно зловживають спиртними напоями, ніде не працюють (а.с.14). Згідно відомостей Куликівської селищної ради №87 від 21.11.2024 та Дроздівського старостинського округу [PERSON] зі своїм співмешканцем [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] (а.с.15, 49). Відповідно до інформації Чернігівського міського центру соціальних служб від 22.11.2024 та 13.02.2025, родина [PERSON] з 17.04.2019 перебуває у полі зору центру як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Причина - неналежне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Під час візитів жінки постійно не було вдома. У телефонному режимі вона повідомила, що переїхала на інше місце проживання (а.с.16,18). Відповідно повідомлення служби у справах дітей Корюківської міської ради від 14.02.2025 за час перебування [PERSON] у прийомній сім`ї мати дитини жодного разу не провідувала дитину, не телефонувала їй, не цікавилася її здоров`ям та навчанням, не підтримувала матеріально (а.с.17). Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.03.2023 [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження (а.с.81-82). Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.11.2023 [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень (а.с.83-84). Відповідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №254 від 14.05.2025 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.67-68). У судовому засіданні, у відповідності до ст.171 СК України, з`ясовувалась думка неповнолітньої дитини [PERSON] , яка в присутності педагога та законного представника, суду пояснила, що з матір`ю не спілкується та остання не піклується про неї. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16,17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачка не приймає активних дій щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дитини, не змінює свого ставлення до дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Отже, оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідачка свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її життям та здоров`ям, не зверталась з питанням про повернення дитини, а тому на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, має бути позбавлена батьківських прав. Окремо необхідно наголосити, що застосований захід не є безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). З огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved