Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 серпня 2015 року сторони уклали між собою шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюм реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 208. Від шлюбу у сторін народилися спільні діти син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне сімейне життя позивача та відповідача не склалося, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, внаслідок чого відбувається нехтування сімейними цінностями. Через таке відношення до сім`ї та шлюбу між ними виникають сварки, що кожен раз спричиняє як позивачу, так і відповідачу душевні страждання. Вже тривалий проміжок часу кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільне господарство не ведуть. Фактично сім`я давно припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. Подальше формальне існування із відповідачем шлюбних відносин суперечить інтересам позивача розвиватися розумово, морально та духовно. Всі спроби вирішити проблеми та досягти взаєморозуміння результатів не давали, останнє спілкування з відповідачем виявилося безрезультатним, що призвело до остаточного припинення відносин, сімейні стосунки вже не відновити, шлюб остаточно припинив своє існування. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, так як подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Підстав для примирення позивач не вбачає, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки не вказала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюм реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №208, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 21, 24\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] у позовній заяві витрати по сплаті судового збору просив залишити за ним.

Outcome: approved