Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Український центр управління нерухомісю», третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відповідно до якого просила стягнути з Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» (код ЄДРПОУ 43674587, адреса місцязнаходження: м.Київ, вул. Глибочицька, буд. 13, секція 1, офіс 1) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] ) в якості компенсації за залиття квартири [ADDRESS] матеріальну шкоду, яка складається з кошторисної вартості будівельних матеріалів для відновлювальних робіт в сумі 31 990,00 грн., кошторисної заробітної плати у розмірі 19 279,00 грн., загалом 510269,00 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. та здійснити розподіл судовиих витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 63 кв.м., житловою 34 кв.м., на підставі договору міни від 20.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за №10377, номер запису про право власності 2583402, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 161984480000, що підтверджується доданими копіями договору та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В жовтні 2024 відбулося залиття квартири, належній позивачці через пошкодження внутрішнього ливнестоку. 11.10.2024 року спільною комісією, складеною з представників відповідача та третьої особи було складено акт в якому зафіксовано наступні пошкодження квартири: - в кімнаті площею 21,9 кв.м. на стелі по водоемульсійному пофарбуванню наявні дві руді плями площею до 1,5 кв.м.; - в кімнаті площею 12,1 кв.м. на стелі по водоемульсійному пофарбуванню наявні одна руда пляма площею до 0,2 кв.м. Тобто, відповідач в не належному стані або без дотримання певних технічних вимог утримувалася мережі відведення ливневих вод, що й зумовила потрапляння дощової води до житлових приміщень, що відповідно не передбачено правилами та умовами експлуатації як будинку так і житлових приміщень. Сума збитків визначена згідно розрахункового висновку зробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна експертна палата» щодо фізичного зносу та матеріального збитку 1 -к від 11.10.2024 року. Згідно вказаного висновку та локального кошторису на будівельні роботи №02-001 кошторисна вартість будівельних матеріалів для відновлювальних робіт складає 31990,00 грн, кошторисна заробітна плата 19279,00 грн, загалом 51269,00 грн. Зі свого боку [PERSON] у повному обсязі оплачує на користь КП «Керуюча компанія Шевченківського району» їх послуги, отже має право вимагати належного виконання відповідачем своїх обов`язків. Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що за матеріалами позовної заяви залиття квартири [ADDRESS] відбулось у жовтні 2024 року, в період коли даний будинок обслуговувало ПП «Український центр управління нерухомістю», яке у разі доведення факту неналежного надання житлово-комунальних послуг, у межах дії договору №458 від 26.09.2024 року та чинного законодавства, повинно відповідати за завдання шкоди власникам приміщень у вказаному будинку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 04.06.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін. 22.07.2025 від представника третьої особи через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 14.08.2025 року на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, також не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд у заочному порядку за відсутності відповідачів, на підставі наявних в справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Так, згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Разом з тим, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, як це визначено ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ст. 13 ЦПК України. Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», утворене рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19 лютого 2007 року № 187, перейменоване відповідно до рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово- комунальним господарством міста Києва» та віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 р. № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» забезпечує обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва, у тому числі закріплених за ним на праві господарського відання, що відмінне від балансового утримання, житлових будинків, у тому числі житлового будинку [ADDRESS] . Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76 встановлено: Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоповерховому житловому будинку [ADDRESS] у 2024 році було ПП «Український центр управління нерухомістю» на підставі та у межах договору № 458 від 26.09.2024 року. Згідно з вимогами чинного законодавства Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», як суб`єкт цивільних правовідносин, має право: визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг виконавцями; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів тощо. Після проведення електронних, конкурсних торгів 26.09.2025 року згідно ДК 016:2010 код 81.10.1 Код за ДК 021:2015 98341140-8 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладено договір № 458 від 26.09.2024 року з переможцем торгів - ПП «Український центр управління нерухомістю» щодо «комплексне прибирання і обслуговування місць загального користування, сходових клітин, прибудинкових територій, дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на прибудинкових територіях, комплексне технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання»), багатоквартирних будинків включених до складу неадміністративному мікрорайону «Покровська» Шевченківського району міста Києва, з метою забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів і правил. На підставі п.4.2.2 вказаного вище договору та п.6.Технічного завдання (Додаток № 2) ПП «Український центр управління нерухомістю» здійснює надання послуг відповідно до технічного завдання.Пунктом 4.2.3. договору № 458 від 26.09.2024 року визначено обов`язок третьої особи - задля упередження виникнення аварійних ситуацій, з дотриманням нормативних термінів, проводити технічне обслуговування внутрішньо будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води), організувати та забезпечити проведення аварійно- відновлювальних робіт щодо аварійних ситуацій. П. 4.2.4. Договору покладає обов`язок на виконавця послуг відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю мешканців будинків, у випадку надання неякісних послуг, розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України. Натомість, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», не є балансоутримувачем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , не надає послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а замовляло їх надання у 2024 році через систему відкритих електронних торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» з наступним оформленням договірних відносин з їх переможцем - ПП «Український центр управління нерухомістю». Згідно п. 4 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219, (надалі - наказ № 219) обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Тому відповідальність за несвоєчасне та неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам багатоквартирного будинку, співвласником якого є позивач, у 2024 році несе ПП «Український центр управління нерухомістю» у межах дії договору № 458 від 26.09.2024 року та чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 63 кв.м., житловою 34 кв.м., на підставі договору міни від 20.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за №10377, номер запису про право власності 2583402, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 161984480000, що підтверджується доданими копіями договору та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В жовтні 2024 відбулося залиття квартири, належній позивачці через пошкодження внутрішнього ливнестоку. При цьому, у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, на кредитора покладений обов`язок доведення факту правомірності (протиправності) поведінки відповідача, прямого (безпосереднього) причинного зв`язку між неправомірними діями або бездіяльністю особи, яка заподіяла шкоду, і самою завданою шкодою та обґрунтування його розміру. Управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] здійснює відповідач, який повинен нести відповідальність за належне утримання будинку в тому числі за справність внутрішнього оснащення. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII : 1) аварія - пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово- комунальних послуг споживачам; 3) внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення; 12) послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; 14) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько- побутових потреб. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, ІЦО використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 3 ст. 16 вказаного Закону визначено, що обов`язок забезпечення відповідності якості послуги з управління встановленим вимогам та договору покладається на управителя багатоквартирного будинку. Згідно з п. 43 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.18 N 712, управитель зобов`язаний, зокрема: забезпечувати належне утримання спільного майна багато квартир ногс будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору управління, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; від імені та за рахунок співвласників вживати заходів для забезпечення захист\ спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданню збитків. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг № 712 у разі коли це визначено договором управління, управитель здійснює обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкові» систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем електропостачання та газопостачання за рахунок коштів співвласників. Правилами утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затвердженій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі Правила утримання) визначено, що внутрішньобудинкові системи ш мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживанню житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системі: протипожежного захисту. Отже, з огляду на викладене, обов`язок щодо утримання в належному технічному стані здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиттю заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій відноситься у даному випадку до обов`язки відповідача. Згідно з Додатком №4 до вказних вище Правил утримання, Акт у разі залиття/аварії має містити наступні дані: дату та місце складення, склад комісії (Головний інженер виконавця послуг - голова комісії, майстер технічної дільниці, майстер ремонтної дільниці, слюсар-сантехник (слюсар-електрик), представники організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представник власника будинку, будинкового комітету, дата та місце події аварії, опис того, що трапилось і як наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено) причина залиття аварії, що трапилось (чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців у роботу системи, незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів,гнучких підводок та ін.), висновки і рекомендації комісії (надають висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.), підписи членів комісії, підпис про ознайомлення з актом мешканців квартир. Так, 11.10.2024 року спільною комісією, складеною з представників відповідача та третьої особи було складено акт в якому зафіксовано наступні пошкодження квартири: - в кімнаті площею 21,9 кв.м. на стелі по водоемульсійному пофарбуванню наявні дві руді плями площею до 1,5 кв.м.; - в кімнаті площею 12,1 кв.м. на стелі по водоемульсійному пофарбуванню наявні одна руда пляма площею до 0,2 кв.м. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що у судовому засіданні встановлено, що саме внаслідок дій відповідача сталось залиття квартири позивача. При цьому, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який свідчив би про відсутність протиправності в діях або бездіяльності відповідача та його вини. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири, з якої сталось залиття, а отже зобов`язаний утримувати вказане майно. Обставин для застосування положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України також судом не встановлено. Так, як зазначалось вище, збитками, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Сума збитків визначена згідно розрахункового висновку зробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна експертна палата» щодо фізичного зносу та матеріального збитку 1 -к від 11.10.2024 року. Згідно вказаного висновку та локального кошторису на будівельні роботи №02-001 кошторисна вартість будівельних матеріалів для відновлювальних робіт складає 31990,00 грн, кошторисна заробітна плата 19279,00 грн, загалом 51269,00 грн. Визначаючи розмір шкоди, яка має бути стягнута з відповідача суд, з огляду на приписи ст. 76, 77 ЦПК України вважає за можливе покласти в основу рішення розмір визначений вищевказаним висновком та локальним кошторисом на будівельні роботи №02-001. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди сума у розмірі 51269,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як вбачається з матеріалів справи одночасно з стягненням матеріальної шкоди також ставиться питання про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок залиття, адже з боку позивача на користь відповідача регулярно здійснюється сплата вартості комунальних послуг, і позивач розраховує на належне виконання своїх обов`язків з боку управителя будинку. Проте в даній ситуації саме через не належне утримання систем дощовідведення, на що позивача не має жодного впливу відбулась аварія. При цьому в квартирі певний час була підвищена вологість повітря, позивач вимушена була пересувати меблі задля уникнення їх пошкодження водою. Витрачати час для збору води яка стікала зі стелі з метою уникнення пошкоджень напільного матеріалу Наразі позивач вимушена буде тимчасово обмежити місце для свого проживання з метою проведення ремонту, при тому що такий ремонт не входив до планів позивача. Оцінюючи глибину, тривалість душевних страждань, кількість часу та зусиль витрачених для вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права, систематичність, порушення прав позивача, тяжкість вимушеність змін життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи вимоги розумності, справедливості, виваженості позивачу завдано моральної шкоди, яку він визначає в розмірі 10 000,00 грн. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно п.9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Відповідно до ст.237-1 цього Кодексу відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відшкодування моральної шкоди може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. Виходячи з вищевикладеного вимога в частині про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. також підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача підлягає стягнути судовий збір у розмірі 4 239,20 грн. Додатково суд зауважує, що оскільки в силу Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин, позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Тому, на підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що слід стягнути з Приватного підприємства «Український центр управління нерухомісю» на користь держави судовий збір у розмірі 4 239,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved