Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~Свої вимоги\~позивач обґрунтовував\~тим,\~що 23\~липня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 505673-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором, в порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вказаного договору позивачем надано відповідачці грошові кошти в розмірі 26000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в порядку і строки, передбачені договором. Натомість відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 14 січня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 93802 грн. 72 коп., з яких: 26000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 63902 грн. 72 коп. суми прострочених платежів по процентам, 3900 грн. суми прострочених платежів за комісією. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитним договором та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 08 липня 2025 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розгляд справи проводити без участі позивача про що ним було зазначено в позовній заяві, в якій крім того, представник зазначив, що не проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідачка, про причини своєї неявки не повідомила, до суду викликалася у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено,\~що 23\~липня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 505673-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору (а.с. 148-157). 23\~липня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 505673-КС-001, за умовами якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало відповідачці кредит на засадах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 125-134). Відповідно до умов договору строк кредиту становив 24 тижні; процентна ставка: в день 1,14905770 фіксована; комісія за надання кредиту 3900 грн.; загальний розмір наданого кредиту 26000 грн.; строк дії договору до 07 січня 2025 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 77054 грн. 38 коп.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 19652,64 процентів. Грошові кошти в зазначеному вище розмірі було перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] , визначений позичальницею [PERSON] , що підтверджується анкетою клієнта, та інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 20 січня 2025 року (а.с. 160-161). Листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03 червня 2025 року № 20.1.10.0/7-250617/55919-БТ та випискою по рахунку № [NUMBER] підтверджується, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та 23 липня 2024 року на вказану картку було перераховано 26000 грн. (а.с. 218-225). Разом з\~тим,\~відповідачка належним\~чином не\~виконує свої\~зобов`язання з\~погашення кредиту\~та відсотків\~за його\~використання,\~ в\~зв`язку з\~чим виникла\~заборгованість,\~яка станом\~на 14\~січня 2025 року становить 93802 грн. 72 коп., з яких: 26000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 63902 грн. 72 коп. суми прострочених платежів по процентам, 3900 грн. суми прострочених платежів за комісією (а.с. 117-119). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також те, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 11). На підставі викладеного,

Outcome: approved