Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

16.04.2025 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дітей. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилися діти. З відповідачем більше шести місяців разом не проживають. Відповідач не приймає жодної участі в утриманні та вихованні дітей. Ухвалою судді від 09 травня 2025 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). У призначене судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнав повністю Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 02 серпня 2022 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.14). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] (а.с.7,8,9). Згідно із Актом щодо підтвердження фактичного місця проживання від 03 лютого 2025 року (а.с.15) позивач з неповнолітніми дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] . Та обставина, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні відповідачем не оспорюється та повністю визнається з урахуванням поданої заяви про визнання позову. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу вимог ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до вищенаведених вимог чинного законодавства позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач є особою працездатного віку, згідно з поданою заявою визнає, що може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі - частики усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України підтягають стягненню з дати звернення позивача до суду та до досягнення дочкою сторін повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, а також з урахуванням вимог ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову, 50% судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved