Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

16.06.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.10.2003 вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1585. Від шлюбу сторони мають двох дітей малолітнього [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через втрату почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть з грудня 2024 року. Оскільки примирення між сторонами неможливо, позивач просив шлюб розірвати. Ухвалою судді від 17.06.2025 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи сторони до суду не подали. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. До позовної заяви позивач долучив заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином. Причини неявки у судові засідання відповідачка не повідомила, відзив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Враховуючи, що відповідачка, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилась до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзиву на позовну заяву, судом за згодою позивача, висловленою ним у поданій суду заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як випливає з копії актового запису про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2003 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1585 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.07.2013 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 366 від 30.07.2013 (а.с. 13). Інший син сторін [PERSON] , [INFO] , на даний час досяг повноліття (а.с. 15). Шлюбні відносини між сторонами припинені через втрату почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть з грудня 2024 року. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ Позивач не просив суд здійснити розподіл судових витрат, а тому дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved