Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського 03.07.2025 року звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати спадковий договір від 08.04.2021 року, укладений між нею та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнком Д.О. за реєстровим № 269. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 08.04.2021 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісеєнко Д.О. за реєстровим № 269, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язується виконувати розпорядження [PERSON] , що встановлені цим Договором, і в разі смерті набуває право власності на належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . За умовами зазначеного договору [PERSON] зобов`язалась виконувати такі розпорядження відчужувача немайнового характеру: щотижнево забезпечувати відчужувачу [PERSON] купівлю продуктів харчування за рахунок коштів відчужувача, забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та забезпечувати надання їй медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів відчужувача, у разі смерті відчужувача поховати її на території Дніпропетровської області. З моменту укладання спадкового договору відповідач протягом двох років, починаючи з початку 2023 року не виконувала своїх обов`язків, покладених на неї спадковим договором. Так, позивач [PERSON] знаходилась на лікуванні з діагнозом туберкульоз кісток з березня 2021 року по жовтень 2022 року. 08.04.2021 року було укладено спадковий договір. Після повернення з лікарні у жовтні 2022 року відповідач [PERSON] деякий час допомагала [PERSON] , та з початку 2023 року припинила будь-які контакти: перестала приходити, не брала слухавку телефону. Вважає, що її права порушені, а спадковий договір підлягає розірванню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.07.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А. Ухвалою від 21.07.2025 року позовна заява [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 21.07.2025 року від представника позивача - адвоката Демінова О.І., надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 22.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. В судове засідання, призначене на 13.08.2025 року, представник позивача та відповідач з`явились, судове засідання відкладено в зв`язку з несправністю технічних засобів та неможливістю фіксування судового процесу. В судове засідання, призначене на 25.08.2025 року, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання, призначене на 25.08.2025 року, відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просить розгляд справи здійснювати за її відсутності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 24.03.2016 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. за реєстровим № 1-293. 08.04.2021\~року між\~ [PERSON] (Відчужувач) та [PERSON] (Набувач) укладено спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнком Д.О. за реєстровим № 269, що підтверджується дублікатом спадкового договору, виданого 28.05.2025 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Моісєєнком Д.О. за реєстровим № 552. Пунктами 1, 2 договору визначено, що [PERSON] зобов`язується виконувати розпорядження [PERSON] , що встановлені цим Договором, і в разі її смерті набуває право власності на майно Відчужувача, що є предметом цього Договору, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,2 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 3. Відповідно до пункту 6 Договору [PERSON] зобов`язується виконувати такі розпорядження Відчужувача немайнового характеру: - щотижнево забезпечувати Відчужувачу купівлю продуктів харчування за рахунок коштів Відчужувача; - забезпечувати купівлю Відчужувачу ліків та забезпечувати їй надання медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів Відчужувача; - у разі смерті Відчужувача поховати її на території Дніпропетровської області. Відповідно до пункту 10 Договору зміна умов цього договору та/або його розірвання допускається за згодою сторін. У разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача на його вимогу цей Договір може бути розірваний у судовому порядку. У зв`язку із посвідченням спадкового договору приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнком Д.О. накладена заборона відчуження зазначеної в спадковому договорі квартири під номером [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , до припинення чи розірвання договору, за реєстровим № 270. [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи з 01.10.2024 року за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату на строк до 01.10.2025 року, потребує сторонньої допомоги, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 091727 від 05.11.2024 року. 11.12.2024 року між [PERSON] та Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради укладено Договір про надання соціальних послуг № 50732. Відповідно до частини першої статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України). Аналогічне положення міститься і у статті 4 ЦПК України. Положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно до статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 651\~ЦК України визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до статті 1302\~ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 1305\~ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Суть спадкового договору полягає в тому, що за таким договором відбувається розпорядження належним відчужувачеві майном ще за життя, але із набуттям набувачем права власності на майно після смерті відчужувача. Спадковий договір виступає різновидом договорів про передачу майна у власність, є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно, тобто до спадкового договору застосовуються загальні положення про виконання зобов`язань. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України). Відповідно до статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору. Для підтвердження наявних правових підстав для розірвання спадкового договору відчужувач повинен надати належні і допустимі докази невиконання набувачем умов спадкового договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 347/853/18 (провадження № 61-10970св19). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідач надав суду заяву про визнання позову на стадії підготовчого провадження у справі. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, четвертої статті 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved