Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.05.2020 року. Рішенням суду від 10.04.2025 шлюб розірваний. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що сторони проживають окремо, вона з дітьми проживає за місцем реєстрації в Україні, а відповідач проживає і працює за кордоном. Позивач самостійно доглядає та піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток неповнолітніх дітей, а відповідач зароблені кошти витрачає лише на власні потреби. Враховуючи наведене позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд відкрив провадження у справі 28.07.2025, на підставі пункту 3 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача адвокат Чих О.В. в судовому засіданні позов підтримала, окрім підстав, наведених у позовній заяві, просила врахувати повідомлену позивачкою інформацію про поведінку відповідача, яка зумовила розірвання шлюбу і повернення позивачки з дітьми в Україну. Зокрема зазначила, що у 2022 році у зв`язку із повномасштабним вторгнення РФ в Україну, виїхала разом з донькою від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , і донькою сторін [PERSON] , [INFO] , в Німеччину, де згодом народився [PERSON] , [INFO] . У 2023 році приїхав відповідач, останній офіційно працевлаштувався і отримував заробітну плату на рівні 2500 Євро, проте вимагав суворої звітності щодо витрат сім`ї, дорікав позивачці і висловлював незадоволення поведінкою дітей. При цьому значну частку коштів витрачав на власні розваги. Позивачкою було прийняте рішення повернутися з дітьми в Україну, де вона отримує допомогу від батьків і після досягнення найменшою дитиною трьохрічного віку має намір працевлаштуватися. Відповідач залишився за кордоном, згоди щодо порядку утримання дітей з ним не досягнуто. Зважаючи на відсутність від відповідача належної допомоги дітям, позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відзиві на позов відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Лукашук Н.М., заперечив доводи позовної заяви, вказав на виконання батьківського обов`язку утримувати дітей в добровільному порядку, повідомив про можливість сплачувати аліменти за рішенням суду в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісяця, оскільки не має сталого доходу, а також на його утриманні перебуває батько похилого віку і мати, яка є особою з інвалідністю ІІ групи. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Лукашук Н.М. підтвердила факт перебування відповідача за межами України, також просила врахувати вік дітей, для утримання яких, з урахуванням рівності обов`язку обох батьків, достатньо аліментів в розмірі по 2000 грн на дитину. Суд, заслухав доводи сторін, вивчив матеріали справи і перейшов до стадії ухвалення рішення. Датою проголошення рішення є 25.08.2025. Позов належить задовольнити повністю з таких мотивів. Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 150,\~180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Суд встановив, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.11-14) Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2025 шлюб між сторонами розірваний (а.с.9-10). Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою в [ADDRESS] . На утриманні позивачки також перебуває неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] проживає окремо за межами України (дана обставина відповідачем визнається). За загальним правилом визначеним у ст.181 СК України спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст.183 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК,\~а саме:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини, стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів, наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав, доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563 грн, від 6 до 18 років 3196 грн. Рекомендований розмір аліментів є орієнтиром для учасників суспільних відносин. Конкретний розмір визначається судом на підставі досліджених доказів. При визначенні аліментів в частці від доходу у випадках, коли платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, конкретний розмір аліментів визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (ч.2 ст.195 СК України). Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням найкращих інтересів дітей на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки доходів на двох дітей відповідає загальним засадам призначення аліментів і узгоджується із сталою судовою практикою. Визначення аліментів не в твердій сумі, а в частині від доходу є правом позивача і не обмежено наявністю/відсутністю у відповідача офіційного місця працевлаштування. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Захищаючи першочергово інтереси неповнолітніх дітей, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення на двох дітей аліментів в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, які у разі відсутні офіційного доходу будуть обраховані за передбаченою законодавством процедурою за середніми показника в регіоні на території України або може бути пред`явлений до виконання в державі, з якою укладений договір про допомогу. Суд не враховує доводи відповідача про відсутність сталого доходу, як обставину, яка може вплинути на розмір аліментів, оскільки відповідач є працездатною особою, проживає за кордоном і не обмежений у можливості отримувати відповідні доходи. У постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 Верховний Суд вказав, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Також, долучені до відзиву копія пенсійного посвідчення батька відповідача [PERSON] і довідка про групу інвалідності матері [PERSON] не є достатнім доказом перебування цих осіб на утриманні відповідача та відповідно підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Всупереч позиції відповідача, малолітній вік дітей не є визначальною обставиною для визначення конкретного розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не заборонений законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дітей. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Суд зауважує, що відповідно до приписів статті 192 СК розмір аліментів в подальшому може бути змінений за позовом однієї із сторін. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 25.07.2025. В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статті 141 ЦПК з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved