Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

03.07.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 02.08.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАЙМЕР» (далі ТОВ «ЗАЙМЕР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 201217, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» надав позичальнику кредит у сумі 2\~000,00 грн., строком користування кредитом 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 2 % в день або 730 % річних. 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та позивачем укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняв належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.02.2022 до Договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі заборгованості 9\~920,00 грн., яка складається з: 2\~000,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 7 920,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання не виконала. Після відступлення прав вимоги за цим договором відповідачкою не здійснювалось платежів на погашення заборгованості. Тому, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 9 920,00 грн., судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 08.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. Копію ухвали від 08.07.2025 було направлено відповідачці шляхом доставки до її електронного кабінету в системі «Електронний суд», а також рекомендованим листом із повідомленням за адресою, що є її зареєстрованим місцем проживання, однак конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду неврученим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (відмітка відділення зв`язку від 18.07.2025). Позовна заява з доданими до неї документами була направлена відповідачці в її електронний кабінет в системі «Електронний суд», що підтверджується квитанцією № 3898077 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача в ЄСІТС від 03.07.2025 (а.с. 32-33). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про\~відкриття провадження\~у справі\~надсилається учасникам\~справи,\~а також\~іншим особам,\~якщо від\~них витребовуються\~докази,\~в порядку,\~встановленому\~статтею 272\~цього\~Кодексу.\~ Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Отже, відповідачка є такою, що отримала вищезазначену ухвалу в електронному вигляді у день отримання судом повідомлення про доставлення копії ухвали до електронного кабінету відповідачки 09.07.2025, а у паперовому вигляді у день проставлення відмітки у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 18.07.2025. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 02.08.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 201217 шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надіслання на номер мобільного телефону відповідачки. Згідно з умовами цього договору, відповідачка отримала кредит у сумі 2\~000,00 грн. зі строком користування кредитом 30 днів, із стандартною ставкою 2 % в день або 730 % річних (а.с. 15-17). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.\~Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є\~ використання\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до чч. 3, 4, 6 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.\~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.\~Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.\~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами.\~Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або\~3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,\~а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. На підставі викладеного законодавство України надає можливість укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачкою 02.08.2021 кредитний договір № 201217 не суперечить Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не визнаний на час розгляду справи недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Разом із тим, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 16.04.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором № 201217 від 02.08.2021 у загальному розмірі 9 920,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 7 920,00 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки (а.с. 9). 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та позивачем укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022, у відповідності до якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права грошової вимоги до боржника за кредитним договором, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 18-21). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі заборгованості 9 920,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 7 920,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 10). Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка висувала заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України. В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за договором від 02.08.2021, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідачки в обсязі, визначеному вказаним договором, а саме у розмірі заборгованості за договором від 02.08.2021 на загальну суму 9\~920,00 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості розміром 9 920,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У заяві, яка надійшла до суду 06.08.2025 через систему «Електронний суд», представник позивача просив стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~500,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до заяви долучено такі докази: копія довіреності від 30.12.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в особі директора Осипенко І.С. уповноважує адвоката Пархомчука С.В. на вчинення від імені довірителя будь-яких дій, що надані законодавством учасникам судового провадження; копія рахунку № 04.08.2025-33 від 04.08.2025, в якому зазначена вартість надання правничої допомоги згідно Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 у сумі 10\~500,00 грн.; копія акту про отримання правової допомоги від 04.08.2025, а саме: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору № 201217 від 02.08.2021, тривалістю 1 година на суму 2\~000,00 грн.; складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг, аналіз судової практики, тривалістю 2,5 години на суму 5\~000,00 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи, тривалістю 1,5 години на суму 3\~000,00 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції на суму 500,00 грн.; копію платіжної інструкції № 3 9495 від 04.08.2025 про оплату ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» правничої допомоги на рахунок [PERSON] на суму 10 500 грн. Також матеріали цивільної справи містять копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с. 12-14), та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019 на ім`я Пархомчука Сергія Валерійовича (а.с. 27). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 10\~500,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2\~422,40 грн. (а.с. 34). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved