Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

21 жовтня 2024 року до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до ГО «СТ Дніпро-8» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність ГО «СТ Дніпро-8», в особі голови [PERSON]., в частині ненадання відповіді на інформацію за запитом [PERSON] та зобов`язати ГО «СТ Дніпро-8», в особі голови [PERSON]., надати за результатами розгляду звернення позивача на адресу листування [PERSON] належним чином завірені та оформлені: копію заяви про прийняття [PERSON] до членів ГО «СТ Дніпро-8», протокол рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» про прийняття [PERSON] до членів ГО «СТ Дніпро-8». В обґрунтування позову зазначено, що 24.08.2024 о 20:54 позивач - [PERSON] , зі своєї електронної адреси « [INFO] » відправив, підписаний власним кваліфікованим електронним підписом, запит на інформацію на офіційну електронну адресу ГО «СТ Дніпро-8» «[INFO]», з проханням направити на його адресу належним чином завірені копії оригіналів документів, а саме, заяви про прийняття [PERSON] до членів ГО «СТ Дніпро-8» та Протокол рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» про прийняття [PERSON] до членів ГО «СТ Дніпро-8». Проте, на час подання позовної заяви до суду, та після сплину більше 45 днів, відповіді на його запит від відповідача не надходило. Вказує, що така бездіяльність відповідача - ГО «СТ Дніпро-8» є порушенням його права на доступ до інформації та отримання відповіді на звернення. Вважає, що відповідач своєю бездіяльністю прошив норми ЗУ «Про інформацію» та ЗУ «Про звернення громадян», тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. 11.11.2024 року до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 12.11.2024 року), позивачем подано клопотання про стягнення судових витрат пов`язаних з відправленням поштової кореспонденції відповідачу через оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», а саме, позовної заяви з додатками - у розмірі 49,99 грн, та клопотання про відшкодування судових витрат - у розмірі 55,00 грн., а всього стягнути - 104,99 грн, на підтвердження чого, до клопотання долучено фіскальні чеки та докази надсилання клопотання відповідачу засобами поштового зв`язку, з описом вкладення. 10 грудня 2024 року до суду від представника відповідача адвоката Шохи С.І., засобами поштового зв`язку, надійшов відзив ГО «СТ Дніпро-8» у якому зазначено, що заяву [PERSON] від 24.08.2024 року відповідачем отримано у листопаді 2024 року, як додаток до позовної заяви (фактично 20.11.2024 року від адвоката Шоха С.І.). Представник відповідача вказує, що оскільки позивач не вказав дати документів, коли саме приймались/подавались ним заява та мало б приймалось рішення Правління про його прийняття в члени відповідача, відповідач змушений був перевіряти інформацію за тривалий період часу, та в результаті було знайдено тільки заяву позивача датовану 04.07.2020 року щодо придбання ним ще частки домоволодіння та прийняття його до членів ГО «СТ Дніпро-8»», з резолюцією Голови Правління про необхідність надання правовстановлюючих документів на домоволодіння та копій документів, що посвідчують особу. Рішення/протокол Правління про прийняття [PERSON] в члени відповідача на підставі його заяви від 04.07.2020 року не знайдено, про що позивача проінформовано відповідним листом. Тобто, відповідь по суті заяви [PERSON] направлялась йому листом від 02.12.2024 року, а тому вважає, що оскільки відповідь позивачу надано, у даному випадку відсутній предмет спору, що, відповідно до статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі. В разі встановлення судом відсутності підстав для закриття провадження у справі представник позивача просить відмовити в повному обсязі; у випадку задоволення позову/часткового задоволення позову - відмовити у стягненні поштових витрат на користь позивача; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати відповідача по справі у сумі 3500,00 грн. у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката Шоха С.I. 19.12.2024 року до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 20.12.2024 року), від представника позивача адвоката Букрєєва В.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позивач не отримав відповіді відповідача від 02.12.2024 року, про яку зазначено у відзиві, а також заперечує щодо аргументів відповідача про відсутність у товаристві протоколу/рішення Правління про прийняття [PERSON] в члени, оскільки вказує, що у період з 20.07.2019 року по 15.01.2022 року він був членом ГО «СТ Дніпро-8», а тому вважає, що надання такої відповіді, не свідчить про виконання його запиту. Крім того, надання відповідачем відповіді про те, що «рішення/протокол Правління про прийняття [PERSON] в члени відповідача на підставі його заяви від 04.07.2020 року не знайдено» у розумінні чинного законодавства України не може вважатися належною відповіддю на звернення позивача, а тому такий розгляд звернення позивача є неналежним і протиправним. Тож просить позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 24.12.2024 року до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 25.12.2024 року), представником відповідача адвоката Шохи С.І. подано заперечення на відповідь на відзив, а також клопотання про зменшення суми, що заявлена позивачем для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. У запереченнях зазначено про відсутність у голови ГО «СТ Дніпро-8» [PERSON]. запитуваних позивачем документів щодо його членства, оскільки позивач був членом товариства до вступу голови [PERSON]. на посаду та йому не передавалися документи від попереднього голови [PERSON] , про що повідомлено позивача. У запереченнях також зазначено, що позивач, будучи членом ГО «СТ Дніпро-8» у 2019 році, повторно звернувся у 2020 році із заявою від 04.07.2020 року про прийняття його в члени садового товариства, копію якої отримував у 2020 році новий склад Правління відповідача, і яка зберігалась у відповідача та на запит позивача від 24.08.2024 було надано, дана заява містить резолюцію Голови [PERSON] про розгляд заяви після надання [PERSON] правовстановлюючих документів та документів, що посвідчують особу, що позивач не вчинив. Крім того, у відповідача станом на 2020 рік не було підстав вважати, що [PERSON] не є членом садового товариства, оскільки наявні протоколи свідчили про те, що він приймав участь у зборах саме як член відповідача. Вказано, що відповідач на запит [PERSON] надав ту інформацію, якою володіє, і не має можливості розшукати рішення попереднього складу Правління/чи іншого уповноваженого органу про прийом [PERSON] до складу членів, крім того, Статут, на який посилається [PERSON] у позовній заяві викладено в новій редакції у 2017 році, і яким чином і на підставі чиїх рішень приймалися члени садового товариства раніше (у випадку [PERSON] мова йде про період з 2014 року по 2019 рік очевидно) матеріали справи інформації не містять, а відтак - відповідач надав достовірну та належну відповідь на запит, та вказав причини, з яких надати рішення Правління про прийом [PERSON] до складу членів садового товариства не має можливості. Заперечуючи щодо стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на правничу допомогу адвоката Букрєєва В.А., представник відповідача вказує що заявлений позивачем розмір таких витрат є відверто завищеним та час у 5 годин на формування одного документа - відзиву, який є практично тотожним з відзивами поданими цим представником в інших аналогічних справах, є явно не відповідним, окрім того позивач поніс витрати за надані послуги [PERSON] не як адвокатом, а як фізичною особою підприємцем. 31.12.2024 року до суду, через систему «Електронний суд», позивачем подано клопотання про стягнення судових витрат у розмірі 5000,00 гривень, понесених позивачем, у зв`язку із залученням адвоката, з додатками. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.02.2025 року провадження у зазначеній цивільній справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору. Однак Постановою Київського апеляційного суду від 19.06.2025 року зазначену ухвалу скасовано та направлено справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.07.2025 року прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до ГО «СТ Дніпро-8» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.08.2025 року до суду, через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Шохи С.І. надійшло клопотання про долучення доказів, в якому вона зазначає, що надання документів відповідача, які містили персональні данні осіб-членів садового товариства і складались до лютого 2022 року неможливо з об`єктивних причин - знищення документів на підставі рішення Правління відповідача. На підтвердження знищення документів надано копію протоколу Правління № 02/2022 від 25.02.2022 року про знищення документів та копію рішення про результати розгляду скарги від 08.02.2024 року. Також 07.08.2025 року до суду, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 08.08.2025 року) від представника відповідача адвоката Шохи С.І. надійшли письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідач вважає, що ним вчинено всі дії, які вимагає чинне законодавство України щодо забезпечення прав особи на інформацію, та вважає, що у задоволенні позову позивачу слід відмовити з огляду на систематичне зловживання відповідачем своїми правами (в тому числі на інформацію) та систематичне порушення прав відповідача, який змушений надавати відповіді на запити позивача, який дані відповіді не отримує (про що свідчить кореспонденція, яка повертається без вручення через відмову позивача оплачувати поштові послуги з доставки йому кореспонденції Укрпоштою. Окрім того, позивач, враховуючи велику кількість судових справ вже давно отримав всю інформацію, однак продовжує її вимагати у відповідача, що свідчить про зловживанням відповідачем правом на інформацію. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. 08.08.2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Букрєєва В.А. надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] , та адвокат Шоха С.І. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив та письмових поясненнях. В судовому засіданні зазначали, що не мають можливості надати позивачу Рішення/протокол Правління про прийняття [PERSON] в члени відповідача, оскільки всі документи відповідача, які містили персональні данні осіб-членів садового товариства і складались до лютого 2022 року були знищені у 2022 році на підставі рішення Правління відповідача, окрім того, якщо таке рішення приймалось до обрання на посаду голови садового товариства [PERSON] , воно взагалі могло бути не передано попереднім головою. Заслухавши пояснення учасників справи, та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріалами справи встановлено, що ГО «СТ Дніпро-8» є добровільним об`єднанням фізичних осіб, створеним для здійснення суспільних, зокрема, економічних, культурних, освітніх та інших інтересів членів та/або інших осіб, яке здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, нова редакція якого затверджена рішенням Загальних зборів оформленого протоколом №25/11/17 від 25.11.2017 року. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ГО «СТ Дніпро-8» є [PERSON] , місцезнаходження: 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця 24 Садова, будинок 6-А, вид діяльності: 94.99 - Діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у, контакти: [NUMBER], [INFO] . [PERSON] з 20.07.2019 року і до 15.01.2022 року був членом ГО «СТ Днірпо-8», що вбачається зокрема з Протоколу №1 від 20.07.2019 року загальних зборів ГО «СТ Дніпро-8». Ці обставини сторонами не заперечувалися. Окрім того, як вбачається з наданого представником відповідача Протоколу № 02/22 засідання правління ГО «СТ Дніпро-8» 25.02.2022 року правлінням ГО «СТ Дніпро-8» вирішено у випадку наближення ворога для унеможливлення витоку інформації, вжити заходи по збереженню (знищенню) статутних, фінансових, облікових документів. Також наданий Акт комісії ГО «СТ Дніпро-8» № 14/і від 07.03.2022 року містить висновок: «Наявний документообіг, що містить облікову,фінансову інформацію та персональні дані членів ГО «СТ Дніпро-8» станом на 01.01.2022 року при неможливості евакуації, підлягає знищенню». При цьому зазначені документи не містять переліку документів, що підлягали знищенню. 24.08.2024 [PERSON] звернувся до ГО «СТ Дніпро-8», в особі голови [PERSON]., із запитом на інформацію, надіславши його зі своєї електронної адреси на офіційну електронну адресу ГО СТ «Дніпро-8» - [INFO], у якому, зазначаючи, що з 2020 року по 15 січня 2022 року він був членом ГО «СТ «Дніпро-8», оскільки у 2020 році на підставі його письмової заяви на ім`я Голови організації ([PERSON]) та за рішенням Правління Організації його було прийнято до членів ГО «СТ Дніпро-8», просив направити на його адресу: Черкаська обл. Черкаський р-н, село Свидівок, вул. Героїв Небесної Сотні. 37, поштовий індекс 9622, належним чином завірені копії оригіналів таких документів: його заяву про прийняття до членів ГО «СТ Дніпро-8»; Протокол рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» про прийняття його до членів ГО СТ «Дніпро-8». Вказаний запит датований [PERSON] 18.08.2024 року, підписано ЕЦП та надіслано відповідачу 24.08.2024 року. Вже після звернення [PERSON] до суду з вказаним позовом, 02.12.2024 року [PERSON] , як головою Правління ГО «СТ Дніпро-8» надано відповідь №1220 на зазначений вище запит позивача від 24.08.2024 року, яка 03.12.2024 року була направлена засобами поштового зв`язку на адресу [PERSON] , зазначену у самому запиті, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується долученими до відзиву на позов накладною Укрпошти № 0730200042636 та описом вкладення до неї. Згідно зазначеної відповіді голови Правління ГО «СТ Дніпро-8» [PERSON]. [PERSON] інформовано, що протоколу/рішення Правління ГО СТ «Дніпро-8» про прийняття [PERSON] до членів ГО СТ «Дніпро-8» у документації ГО «СТ «Дніпро-8» не знайдено. Запропоновано уточнити дані цього протоколу/рішення Правління та дату (хоча б орієнтовну), коли таке рішення могло прийматися Правлінням ГО СТ «Дніпро-8» та проінформувати заявника для встановлення особи/осіб у віданні яких може перебувати дана інформація. Також, до вказаної відповіді, відповідачем додано копію заяви [PERSON] від 04.07.2020 з проханням прийняти його до членів ГО СТ «Дніпро-8» на підставі договору зміни правового статусу права власності на частки майна (дарування). На вказаній заяві також міститься резолюція [PERSON] від 04.07.2020 року такого змісту: «Розглянути на засіданні Правління після пред`явлення всіх правовстановлюючих документів від [PERSON] та копій документів, підтверджуючих особу» Згідно з преамбулою Закону України «Про інформацію» (далі - Закон) цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Згідно з ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до об`єднань громадян із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, серед іншого має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень серед іншого зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення, у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення. Як убачається із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Згідно п.п. 5.2, 5.3, 5.4.2, 5.5, 5.5.2, 5.5.2.1, 5.5.2.3, 5.5.2.7, 5.5.2.8, 7.1 Статуту ГО СТ «Дніпро-8», затвердженого рішенням загальних зборів ГО СТ «Дніпро-8» та оформленого Протоколом №25/11/17 від 25 листопада 2017 року (далі - Статут), органами управління організацією є: загальні збори членів організації, Правління Організації, Голова Організації. Загальні збори членів Організації (далі - Загальні збори) є вищим органом Організації, який в праві приймати рішення з будь-яких питань її діяльності, в тому числі і з тих, що належать до компетенції Правління. Головою Правління є Голова Організації. Голова Організації здійснює оперативне управління справами, майном та коштами Організації в межах, встановлених даним Статутом, Загальними зборами та Правлінням і в межах своєї компетенції і повноважень забезпечує виконання їх рішень. Голова організації діє від імені Організації без довіреності та представляє Організацію у її стосунках з іншими особами. Організовує документообіг, діловодство, ведення бухгалтерського обліку та звітності Організації. Вирішує інші питання діяльності Організації відповідно до мети і основних завдань її діяльності, віднесені до його компетенції внутрішніми документами Організації та даним Статутом, приймає з цих питань будь-які інші рішення або виконує будь-які інші дії крім тих, що відносяться до компетенції інших органів управління Організації, Правління та Загальних зборів Членів Організації. Звітує про свою роботу та роботу Правління перед Загальними зборами Організації на чергових Загальних Зборах. Рішення, дії, бездіяльність керівних органів Організації можуть бути оскаржені членом (членами) Організації. Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 23 ЗУ «Про громадські об`єднання» громадські об`єднання зобов`язані: 1) зберігати правоустановчі документи, документи, в яких міститься інформація про діяльність, яка провадилася відповідно до мети (цілей) та завдань; зберігати і регулярно оновлювати інформацію, достатню для ідентифікації згідно з вимогами закону кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), засновників, керівників, членів керівних органів та довірених осіб громадського об`єднання, а також надавати її державному реєстратору у випадках та в обсязі, передбачених законом. Ця інформація не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом; 2) готувати річні фінансові звіти із зазначенням детального аналізу доходів і витрат; 3) здійснювати заходи контролю, щоб забезпечити зарахування і витрачання повністю всіх коштів у спосіб, що узгоджується з цілями та завданнями заявленої діяльності громадського об`єднання; 4) забезпечити ведення обліку та зберігання не менше п`яти років усіх необхідних облікових документів стосовно внутрішніх та міжнародних операцій, а також інформації, зазначеної у пунктах 1 і 2 цієї частини, і надавати її компетентним державним органам на відповідний запит, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зміст запиту [PERSON] від 24.08.2024 року та відповідь керівника ГО «СТ Дніпро-8» від 02.12.2024 року, судом встановлено, що відповідачем розглянуто запит позивача в частині надання йому заяви про прийняття [PERSON] до членів ГО «СТ Дніпро-8» та надано запитувану позивачем заяву шляхом направлення засобами поштового зв`язку, однак зазначена заява була надіслана позивачу з пропущенням строків передбачених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», тож бездіяльність відповідача щодо ненадання такої заяви позивачу в межах строків, передбачених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» слід визнати протиправною. Щодо відмови [PERSON] у наданні протоколу/рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» про прийняття останнього до членів ГО СТ «Дніпро-8» із зазначенням причини такої відмови «у документації ГО «СТ «Дніпро-8» не знайдено», відповідь в цій частині вказаним вище вимогам Закону не відповідає та не є належно мотивованою. Коли відповідно до ч. 7 ст. 23 ЗУ «Про громадські об`єднання» громадські об`єднання зобов`язані окрім іншого зберігати правоустановчі документи, документи, в яких міститься інформація про діяльність, яка провадилася відповідно до мети (цілей) та завдань, та відповідно до статуту відповідача саме голова садового товариства організовує документообіг, діловодство, ведення бухгалтерського обліку та звітності організації. Так встановивши відсутність в ГО «СТ Дніпро-8» запитуваного позивачем документу, [PERSON] , як голова садового товариства мав об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути заяву позивача, та з`ясувати причину відсутності в садовому товаристві вказаного документу, та зазначити встановлену причину у відповіді з посиланнями на документи ГО «СТ Дніпро-8» та Закон. Натомість навіть під час розгляду зазначеної справи в суді сторона відповідача не могла визначитися з причиною відсутності запитуваного позивачем документу та називала декілька можливих причин відсутності такого документу. Зі змісту відповіді вбачається, що позивачу відмовлено в його заяві про надання інформації, проте, така письмова відповідь не містить посилання на документи ГО «СТ Дніпро-8», Закон та не містить викладення достатніх мотивів відмови. Не зазначено у відповіді згідно викладених вище вимог Закону й про порядок оскарження прийнятого рішення. Отже, така відповідь згідно вказаних вище вимог Закону не може вважатися належно мотивованою і за своїм змістом цим вимогам не відповідає. За таких умов, суд доходить висновку про те, що відповідачем вимоги Закону України «Про звернення громадян», в повній мірі при наданні письмової відповіді на заяву позивача в частині вимоги надати протокол рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» про прийняття [PERSON] до членів цієї організації не дотримано, належно мотивовану відповідь позивачу не надано, чим порушено його права на отримання інформації, а тому в цій частині позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Отже, не вирішуючи наперед питання обґрунтованості відмови в задоволенні заяви позивача, з метою захисту його прав, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача об`єктивно та всебічно розглянути заяву позивача від 24.08.2024 року в частині вимоги надати протокол рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» про прийняття [PERSON] до членів цієї організації та надати позивачу належно мотивовану письмову відповідь за результатами розгляду його заяви, а вразі відмови в задоволенні вимог цієї заяви, викласти рішення з посиланням на документи ГО «СТ Дніпро-8», Закон із викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відтак, достатніх підстав для зобов`язання відповідача задовольнити запит [PERSON] та надати запитуваний протокол рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» на даний час, з огляду на викладене вище, суд не вбачає, що буде передчасним. Отже, суд вважає, що адекватним способом захисту порушеного права позивача в цій справі буде зобов`язання відповідача вчинити ті дії, які ним протиправно не вчинено, зокрема зобов`язати ГО «СТ Дніпро-8» надати [PERSON] належно мотивовану письмову відповідь за результатами розгляду його заяви від 24.08.2024 року в частині вимоги надати протокол рішення Правління ГО «СТ Дніпро-8» про прийняття останнього до членів цієї організації в строк (після набрання цим рішенням законної сили) та в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян» та визнання бездіяльності відповідача щодо ненадання належно мотивованої відповіді на зазначену заяву протиправною. За таких обставин, позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн, на підставі: ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1440244 від 10.08.2023 року, свідоцтва по право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №6786/10 від 27.06.2018 року, акту прийому-передачі наданих послуг від 19.12.2024 року, платіжних інструкції № 0.0.4079756328.1 та № @2PL741441 від 19.12.2024 року, згідно яких загальна вартість за виконані роботи складає 5 000,00 грн. Окрім цього, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних з відравленням поштової кореспонденції відповідачу через оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», а саме, позовної заяви з додатками - у розмірі 49,99 грн, та клопотання про відшкодування судових витрат - у розмірі 55,00 грн, а всього стягнути -104,99 грн Водночас, представник відповідача заявила вимогу про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 500 грн, на підставі: ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1346045 від 02.02.2023 року, свідоцтва по право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗР №21/2228 від 13.08.2019 року, додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №02/02/2023 від 02.02.2023 року, рахунку -фактури №08 від 27.11.2024 року, платіжної інструкції № 398 від 28.11.2024 року, згідно якої загальна вартість за виконані роботи складає 3 500,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача та з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial