Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 11.10.2023 відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву-договір №2023/І_С/369-001857, яка разом з правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками, які розміщені на офіційному сайті позивача, є договором комплексного банківського обслуговування, відповідно до умов якого програма кредитування «Еко кредитка», строк кредитування становить 12 місяців з можливістю пролонгації, мета кредиту - споживчі цілі, кредитний ліміт до 300000 грн. з процентною ставкою 43% на період карантину, далі - 48% річних. Відповідач не виконує свої зобов`язання за укладеним договором, внаслідок чого станом на 08.01.2025 виникла заборгованість, яка становить 58729,17 грн., з яких 27900,07 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 20199,93 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 1403,13 грн. - поточна заборгованість по процентах, 9 226,04 грн. - прострочена заборгованість по процентах. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 11.02.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 11.10.2023 між ПАТ «АБ «Укргазбанк» та відповідачем шляхом подання заяви-договору №2023/І_С/369-001857 (договір карткового рахунку) укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб, та надання послуг за платіжними картками ПАТ «АБ «Укргазбанк» № 2023/ОВР/369-000468. Позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: ЕКО Кредитка, на якому встановлено орієнтовна сума кредиту 10 000 грн., можлива сума кредиту 0-300 000 грн., пільговий період 70 днів, процентна ставка 43 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість: на період карантину - 43% річних, далі - 48%, комісія за видачу/встановлення кредиту 2,99%, щомісячний платіж по кредиту 7% мінімум 50 грн., строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил. Зазначені умови кредитування були погоджені відповідачем. Після відкриття рахунку банк видав відповідачу банківську картку, що останній підтвердив своїм підписом. Також відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою/продуктом «Кредитна картка «ЕКО кредитка». Згідно з випискою з карткового рахунку відповідача в період з 11.10.2023 по 08.01.2025 він користувався кредитними коштами шляхом оплати товарів та/або послуг, зняття готівки. Станом на 08.01.2025 за відповідачем обліковується заборгованість за кредитом на загальну суму 58729,17 грн., з яких 27 900,07 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 20 199,93 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 1 403,13 грн. - поточна заборгованість по процентах, 9 226,04 грн. - прострочена заборгованість по процентах. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачем були сплачені поточні проценти за користування кредитом у загальному розмірі 8337,51 грн. та прострочені проценти у загальному розмірі 5576, 69 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача банком направлено вимогу від 25.11.2024 про дострокове повернення кредиту в сумі 54647,26 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір кредитування, за умовами якого та з урахуванням Правил ПАТ АТ «Укргазбанк Банк» зобов`язався надати кредит у спосіб і в межах сум, обумовлених сторонами. Позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: ЕКО Кредитка, на якому встановлено орієнтовна сума кредиту 10 000 грн., можлива сума кредиту 0-300 000 грн., пільговий період 70 днів, процентна ставка 43% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість: на період карантину - 43% річних, далі - 48%, комісія за видачу/встановлення кредиту - 2,99%, щомісячний платіж по кредиту 7% мінімум 50 грн., строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил. Згідно з умовами укладеного договору відповідач, як позичальник, зобов`язується погашати кредит в порядку і строки визначені графіком, викладеним в договорі кредитування. З наданих доказів встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит, перерахувавши кредитні кошти. Проте останній порушив зобов`язання з повернення кредитних коштів та зі сплати відсотків за користування ними. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Відтак, позивач має право вимагати сплати кредитної заборгованості та повернення кредиту у розмірі 58729,17 грн., з яких 27900,07 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 20199,93 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 1403,13 грн. - поточна заборгованість по процентах, 9 226,04 грн. - прострочена заборгованість по процентах. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved