Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Представник заявника [PERSON] [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява обґрунтована\~тим,\~що з [PERSON] , народилась [INFO] , у с. Петрівка, Глобинського району, Полтавської області. За вказівкою матері, у свідоцтві про її народження батько записаний за прізвищем матері. Вона завжди вважала своїм батьком [PERSON] , [INFO] . Все своє життя до повноліття, вона, її мама, її брат, проживали разом із її батьком [PERSON] у с. Петрівка. За життя батька, поки вона була маленька, вона не надавала значення, що в неї інше прізвище і по-батькові. В графі батько, записаний колишній чоловік матері [PERSON] , з яким матір розлучилась ще до її народження, але через те, що він проживав постійно на території росії, не було змоги дооформити розлучення у органах ДРАЦС, факт розірвання шлюбу із чоловіком, який записаний батьком, підтверджується рішенням суду, шлюб розірвано у 1995 році, і саме із цього часу, мама проживала разом із [PERSON] . Коли вже вона стала доросла, то на це питання і мама і батько, пояснювали, що так вже вийшло, всі і так знають, хто її батько, а документи то вже формальність, також у загсі казали, що все треба було змінювати поки вона була маленька, а коли вона вже повнолітня, то тільки в судовому порядку. За життя, батько казав, що зробить на неї заповіт, і тоді вже ніяких питань із батьківством не буде. Він виховував її, як свою дочку, жодного разу в житті, вона не подумала, що він їй не батько, вони постійно проживали разом, спілкувались із його родичами. Але батько передчасно помер [INFO] у віці 63 років. Вона повністю займалась похованням, оплатою ритуальних послуг. У встановлений термін, після смерті батька, вона звернулась до приватного нотаріуса Скляр Е.А. із заявою про прийняття спадщини, за її заявою було заведено спадкову справу №65/2024. Проте, після перегляду документів, які вона надала нотаріусу, вона повідомила, що у її свідоцтві про народження, батьком записаний не померлий, тому їй необхідно звертатись до суду, для встановлення факту родинних відносин із померлим. Згодом вона надала нотаріусу документи, які підтверджують, що за життя [PERSON] визнавав батьківство, покази свідків, документи із сільської ради, але їй було повідомлено, що тільки судове рішення буде прийнято нотаріусом, як підтвердження того, що померлий [PERSON] , її батьком. Після смерті батька окрім неї, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто більше не звертався. Отже, вона мусить звертатись до суду із заявою про встановлення факту того що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є її батьком. В\~\~судове засідання заявник та її представник не з`явилися, представник заявника надав заяву у якій прохає розглядати справу без їх участі, заяву підтримує, прохає її задовольнити. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності\~\~сторін. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Факт родинних відносин та обґрунтування заявника підтверджується наступними доказами: - паспортом громадянина України № [NUMBER] від 03.03.2016 року виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 11); - довідкою Петрівського старостинського округу виконавчого комітету Глобинської міської ради від 23.10.2024 № 02-43.16/113, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 4); - довідкою ФГ «АГРО-СВІТ» № 28 від 23 жовтня 2024 року, за 2021, 2022, 2023 роки за використання земельної ділянки частки (паю) [PERSON] , яка знаходиться в оренді ФГ «АГРО-СВІТ», за проханням орендодавця, орендна плата передавалась [PERSON] . Зі слів [PERSON] [PERSON] являється його донькою (а.с. 5); - письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6-9); - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2024 року [PERSON] (а.с. 12). -\~Рішенням Глобинського\~районного суду\~Полтавської області\~про розірвання\~шлюбу від\~30.11.1995\~року (а.с. 10); - постановою приватного нотаріуса Скляр Е.А. від 30.07.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постановах Пленуму Верховного Суду України. Згідно зі ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Відповідно до абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство [PERSON] щодо доньки [PERSON] [INFO] , суд дійшов до висновку, що вимоги заявника щодо встановлення факту батьківства є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved