Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Заявник [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою про\~встановлення факту\~народження дитини,\~в обґрунтування\~якої зазначив,\~що [INFO] у\~місті Севастополі,\~АР Крим,\~що є\~тимчасово окупованою\~територією України,\~у його\~доньки [PERSON] \~та чоловіка\~доньки [PERSON] \~народилася дитина\~жіночої статі\~ [PERSON] .\~Встановлення факту\~народження необхідне\~для реєстрації\~народження дитини\~в органах\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану України,\~для отримання\~відповідного свідоцтва\~про народження\~згідно з\~чинним законодавством\~України та\~для виїзду\~матері та\~дитини з\~тимчасово окупованої\~території.\~У зв`язку\~з цим\~просить суд\~встановити факт\~народження дитини\~жіночої статі,\~яка народилася\~ [INFO] в\~м.\~Севастополі,\~АР Крим, та встановити дані про її батьків. Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві, просив суд задовольнити заяву. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , представник заінтересованої особи Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є донькою заявника [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя, актовий запис № 389, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 24 серпня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом запису актів цивільного стану Балаклавського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя, актовий запис № 110189920000100449003, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] (а.с.5). Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно цього наказу Автономна Республіка Крим є територією, яка тимчасово окупована Російською Федерацією. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження дитини. Суд також надає оцінку документам, виданим на непідконтрольній Україні території і які надані суду заявником на підтвердження факту народження дитини та шлюбу між заінтересованими особами, враховуючи висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд, як виняток, бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. Таким чином суд вважає, що заявником доведено факт народження [INFO] у місті Севастополі Автономної Республіки Крим дитини жіночої статі у громадянки України [PERSON] . Встановлення даного факту необхідне заявнику для юридичного визначення народження дитини, реалізації її права на ім`я, захисту прав, свобод та інтересів малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, якщо мати та батько дитини перебувають у шлюбі між собою, походження дитини визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. На підставі ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», гл.1 розд.III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5, наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025,

Outcome: approved