Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 травня 2020 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200267545 про надання кредиту в сумі 53040 грн. 49 коп., строком на 1552 дні з 28 травня 2020 року по 28 липня 2024 року, відповідно до якого відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом відповідно до умов вказаного договору. 25 липня 2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого АТ «БАНК ФОРВАРД» відступило право вимоги до відповідача. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором № 200267545 від 18 травня 2020 року не виконав, станом на дату відступлення права вимоги у відповідача мається заборгованість в розмірі 44150 грн. 72 коп., з яких 31926 грн. 50 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 12224 грн. 22 коп. сума заборгованості за відсотками, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно наявного в справі клопотання позов підтримав в повному обсязі, просив проводити розгляд справи у його відсутність (а. с. 61, 62). Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки у нього з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» жодних правовідносин не було, також банком не було повідомлено його щодо відступлення права вимоги, крім того, позивачем пропущено строк позовної давності, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши відповідача, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 18 травня 2020 року між АТ «БАНК ФОРВАРД», як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір № 200267545, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 53040 грн. 49 коп. зі сплатою\~40,00\~відсотків річних\~на строкову\~частину основного\~боргу,\~та 0,00001\~відсотка річних\~на прострочену\~частину основного\~боргу,\~терміном на 1522 днів (а. с. 5 зворот), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. 25 липня 2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та позивачем укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, за яким АТ «БАНК ФОРВАРД» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором № 200267545 (20 зворот-23). Відповідно до витягу із реєстру боржників, право вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25 липня 2024 року вбачається, що за кредитним договором № 200267545 від 28 травня 2020 року розмір заборгованості складає 44150 грн. 72 коп., з яких 31926 грн. 50 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 12224 грн. 22 коп. сума заборгованості за відсотками, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а. с. 23 зворот). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором № 200267545 станом на дату подання позовної заяви складає 44150 грн. 72 коп., з яких 31926 грн. 50 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 12224 грн. 22 коп. сума заборгованості за відсотками (а. с. 12 зворот). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором № 200267545 від 18 травня 2020 року заборгованості у загальній сумі 44150 грн. 72 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідача\~щодо відсутніміж ним та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» правовідносин спростовується договором № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги відповідно до якого АТ «БАНК ФОРВАРД» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором № 200267545 від 18 травня 2020 року, який був укладений між АТ «БАНК ФОРВАРД» та відповідачем. Доводи відповідача щодо неповідомлення його про відступлення права вимоги до позивача є такими, що не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з досудової вимоги № 23727030 від 09 червня 2025 року, відповідачу було направлено повідомлення щодо необхідності погашення заборгованості за кредитним договором, а також повідомлено про відступлення права вимоги до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а. с. 24 зворот). Що стосується доводів відповідача щодо пропуску строку позовної давності то суд зауважує таке. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з кредитного договору № 200267545, строк його виконання було встановлено 28 липня 2024 року. Відповідач згідно розрахунку заборгованості здійснив останнє погашення заборгованості 28 січня 2022 року. Тобто з цієї дати почав свій перебіг строк позовної давності для позивача і за загальним правилом строк позовної давності спливає 28 січня 2025 року. Позивач звернувся до суду з позовом 16 червня 2025 року, що вбачається з дати формування позовної заяви в системі «Електронний суд» (а. с. 1, 30). При цьому суд зауважує, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначена дія воєнного стану неодноразово продовжувалась, і він діяв на момент подання позову та діє на теперішній час. Відповідно до\~п.\~19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~-\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24\~лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тобто строк позовної давності на момент звернення до суду з позовом для позивача не сплинув, та був зупинений на строк дії воєнного стану. Тому суд вважає, що підстав для відмови в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 5, 33). Крім того, позивач вказує, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7200 грн. 00 коп. На підтвердження вказаного позивач надає договір про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02 червня 2025 року, акт № 449 надання послуг правової (правничої) допомоги від 09 червня 2025 року, детальний опис надання послуг до акту №\~449 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 09 червня 2025 року. Враховуючи зазначене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561,\~1077,\~1082\~ЦК України;\~

Outcome: approved