Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

в травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 26.05.2023 р. укладено Кредитний договір (оферти) №26.05.2023-100002196. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 26.05.2023 року, строком на 56 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 16.05.2025 року, утворилась заборгованість у розмірі 11352,73 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4635 грн., по процентам у розмірі 5517,73 грн., комісії в розмірі 1200 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість, яка виникла у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору та судові витрати. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 20 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача Горна В.І. в судове засідання не з`явилася. Подала до суду клопотання, в якому просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи завчасно належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 26.05.2023 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) №26.05.2023-100002196, у формі заявки відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 56 днів. Дата повернення\~20.07.2023 року. Процентна ставка\~фіксована у розмірі 1.3% за 1 день користування кредитом. Комісія, пов`язана із наданням кредиту\~15% від суми кредиту та дорівнює 1200 грн. До кредитного договору банк додав пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), підписану відповідачем (а.с. 24-30). Позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості, в якому зазначено, що заборгованість за період з 26 травня 2023 року по 20 липня 2023 року становить 11352,73 грн., з яких: 4635 грн. 00 коп.\~заборгованість по тілу кредиту; 5517 грн. 73 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 грн. 00 коп. - \~заборгованість по комісії. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу Українивизначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги та те, що [PERSON] отримав в ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти та взяв на себе зобов`язання по виконанню договору, однак на даний час не виконав їх, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за №26.05.2023-100002196 від 26.05.2023 року у розмірі 11352,73 грн. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved