Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

В позові ТОВ «Бізнес Позика» заявило вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором № 475676-КС-002 про надання кредиту від 05.11.2023 року, у розмірі 56 495,76 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 13 936,80 грн; суми прострочених платежів по процентах - 40 546,96 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 012,00 грн.; та судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 05.11.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 475676-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 19000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 475676- КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 475676-KC-002, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. 21 лютого 2025 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява представника позивача по довіреності - Мишевської Наталії Миколаївни до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 21 лютого 2025 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 25 лютого 2025 року ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л. Р. цивільна справа №344/3239/25 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, направлена до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області за підсудністю. 18 березня 2025 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла судова справа №344/3239/25. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2025 року головуючим по справі визначений суддя Куценко О. О. 18 березня 2025 року ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценка О.О. по цивільній справі №344/3239/25 відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7963, сторонами по справі було укладено договір № 475676-КС-002 від 05.11.2023 року про надання кредиту у розмірі 19 000 грн, строк дії договору до 21.04.2024 року. (а.с.26-30). Відповідно до п.2.3-2.9 Договору строк кредиту 24 тижні; стандартна процентна ставка в день 2,00000000% фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1,151 фіксована; комісія за надання кредиту 2 850,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 19 000,00 грн; термін дії договору до 21.04.2024 року; орієнтована загальна вартість наданого кредиту - 49440,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9 211,09%. Згідно копії анкети клієнта, виданої ТОВ «Бізнес Позика» від 11.02.2025 року вбачається, що [PERSON] отримав кредит 05.11.2023 року на суму 19000,00 грн, шляхом переказу коштів на банківську картку [NUMBER] (а.с.43). Згідно копії візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] , щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 475676-КС-002 від 05.11.2023 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com вбачаються дії [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика», що передували укладенню договору, а саме: надання клієнту паспорту споживчого кредиту для ознайомлення та підписання, направлення клієнту на номер телефону смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання паспорту споживчого кредиту, підписання клієнтом паспорту споживчого кредиту, направлення позивачем клієнту оферти та смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, акцепт клієнтом умов оферти шляхом надсилання позивачу акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором, підтвердження укладення договору, направлення позивачем клієнту договору та правил кредитування у формі електронного документа (а.с.41-42). Встановлено, що станом на 08.02.2025 року у відповідача утворилась заборгованість за договором № 475676-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 56 495,76 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 13 936,80 грн; суми прострочених платежів по процентах - 40 546,96 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 012,00 грн. (а.с.19-21). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства про нарахування відсотків в межах строку кредитування за договором № 475676-КС-002 від 05.11.2023 року, а також відсутність з боку відповідача доказів в спростування заявлених вимог приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес позика» та стягнення з відповідача заборгованість за договором № 475676-КС-002 від 05.11.2023 року. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved