Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

23.06.2025 до суду із Липовецького районного суду Вінницькоїї області надійшла цивільна справа № 128/1383/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 13.07.2024, будучи клієнтом банку, позичальник [PERSON] уклала з банком кредитний договір № АВНОСТ155101720856345325, щодо надання їй кредиту в розмірі 40000,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 12.07.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, натомість відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на 18.04.2025 складає 60642,84 грн, з яких 39568,81 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 19634,74 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 1439,29 грн загальний залишок заборгованості за пенею, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 03.07.2025 провадження у справі № 128/1383/25 відкрито та з врахуванням вимог ст. 274\~ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 19.08.2025, зобов`язано позивача в порядку ст.\~83\~ЦПК України надати суду докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024, а також зобов`язано відповідача в порядку ст.\~83\~ЦПК України надати суду докази погашення боргу за укладеним кредитним договором № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024. Позивач АТ «Акцент-Банк», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 128/1383/25, жодних заяв чи клопотань суду не подав. Натомість, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. від 18.04.2025 про розгляд справи без участі представника позивача, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про дату та місце розгляду справи № 128/1383/25 шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направила, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подала. Натомість, конверт з кореспонденцією суду, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процессу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 03.07.2025, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199\~ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 03.07.2025 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Зокрема, відповідно до вимог ст.\~275\~ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на зазначені фактичні обставин справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 128/1383/25 за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 128/1383/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.07.2018 [PERSON] особисто підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Згідно інформації, викладеній у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] погодилась, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погодилась отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. [PERSON] зобов`язалась виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. 26.08.2023 [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 039d43788f9ccaf5cab9e2d4cd7aac374b0d6b86b18648c3d9b9ba2763d058e457, яка буде використовуватись для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення її дій згідно з умовами та правилами надання банківських послуг. Просила вважати наведений зразок її цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного підпису. 13.07.2024 між АТ «Акцент-Банк» (далі по тексту банк) та [PERSON] (далі по тексту клієнт) було підписано заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101720856345325 (далі по тексту кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого сума кредиту складає 40000,00 грн, строк кредиту - 36 місяців (з 13.07.2024 по 12.07.2027 включно), процентна ставка (фіксована) 85 % на рік, розмір щомісячного платежу 3135,76 грн (п. 4-п. 7 кредитного договору). Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155129281968. Загальна сума до повернення, з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій (загальна вартість кредиту) становить 112888,05 грн. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] (п. 9-п. 11 кредитного договору). У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07 % (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу (п. 12 кредитного договору). Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як убачається з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, сторони погодили дату видачі кредиту 13.07.2024 та дати платежів, чисту суму кредиту 40000,00 грн та суми платежів за розрахунковий період усього 112888,05 грн, проценти за користування кредитом усього 72888,05 грн. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3346 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Згідно інформації, яка міститься у паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка»,\~у ньому\~зазначено інформацію\~ та\~контактні дані\~кредитодавця,\~ основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як убачається з меморіального ордеру № TR.37345141.28776.65455 від 13.07.2024, АТ «А-Банк» було видано [PERSON] 40000,00 грн, призначення платежу видача кредиту згідно договору №АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024. З виписки по кредиту від 18.04.2025 убачається, що заборгованість [PERSON] по кредиту №АВН0СТ155101720856345325 за період з 13.07.2024 по 17.04.2025 складає 60555,66 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом [PERSON] , заборгованість [PERSON] станом на 18.04.2025 не погашена та становить 60642,84 грн, з яких 39568,81 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 19634,74 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 1439,29 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Таким чином, зобов`язання за кредитним договором №АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024 було повністю виконано позивачем, зокрема, відповідачу був наданий кредит та можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач не виконала умови взятих на себе зобов`язань, в порушення умов договору надавала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами не в повному обсязі та несвоєчасно, у зв`язку із чим загальна заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 60642,84 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.\~1048\~цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.\~11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207\~ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611\~ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 128/1383/25 докази,\~суд доходить\~висновку про\~доведеність виникнення\~у позивача\~права вимоги\~до відповідача\~про стягнення\~заборгованості за\~ кредитним договором № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором, однак [PERSON] допустила прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024. Поряд з цим, визначаючись щодо розміру загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано суду розрахунок заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024, відповідно до якого заборгованість [PERSON] станом на 18.04.2025 не погашена та становить 60642,84 грн, з яких 39568,81 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 19634,74 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 1439,29 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Суд не погоджується із вимогами позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024 в частині нарахування та стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 1439,29 грн, з огляду на таке. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №\~64/2022 в Україні введено воєнний стан. В подальшому, Указами Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні» неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні й по теперішній час. Відтак, оскільки кредитний договір № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024 було укладено між сторонами в період дії в Україні воєнного стану, а саме 13.07.2024, суд вважає безпідставними нарахування позивачем суми заборгованості за пенею у розмірі 1439,29 грн, оскільки зазначена сума пені підлягає списанню позивачем, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Отже, враховуючи фактичні обставини справи № 128/1383/25, предмет та підстави заявлених позовних вимог, відсутність доказів сплати відповідачем кредитної заборгованості, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024 в сумі 59203,55 грн, з яких 39568,81 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 19634,74 грн загальний залишок заборгованості за процентами. При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості, який долучено позивачем до позову, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснено згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору № АВН0СТ155101720856345325 від 13.07.2024, відповідачем суду не надано та матеріали справи № 128/1383/25 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень статті 141\~ЦПК України та частковим задоволенням позовних вимог, з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2364,91 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial