Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 16 червня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір Позики № 78382568. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24654,64 грн., з яких: - 6412,5 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, - 18242,14 грн.- сума заборгованості за відсотками; - 0 грн.- сума заборгованості за пенею. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати кредит, платити проценти за користування кредитами та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки попереднього кредитора. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором Позики № 78382568 у розмірі 24654,64 грн. 25 червня 2023 року між ТОВ`МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103373245. 28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 28112023 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу № 28112023 від 28 листопада 2023 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 58304.4 грн., з яких: - 13440 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 43184.4 грн. сума заборгованості за відсотками; 1680 грн. - заборгованість за комісією; - грн. - сума заборгованості за пенею. 3 липня 2023р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 861489. 30.05.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу №30052024 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30.05.2024 до Договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 35926.79 грн., з яких: - 4699.99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31226.8 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі цього просить суд стягнути з відповідача за Договором позики № 78382568 в розмірі 24654.64 грн., з яких: - 6412.50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 18242.14 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 103373245 в розмірі 58304.40 грн., з яких: - 13440.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 43184.40 грн. сума заборгованості за відсотками; - 1680.00 грн. заборгованість за комісією; за Кредитним договором № 861489 в розмірі 35926.79 грн., з яких: - 4699.99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31226.80 грн. - сума заборгованості за процентами. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 118885,83 грн. Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 24 червня 2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві проти позовних вимог заперечувала з огляду на наступне. Зазначає, що надані докази не підтверджують факту належного укладення цих договорів у відповідності до вимог чинного законодавства. Матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме Відповідачем цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме позивача у інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача, а довідка про ідентифікацію є внутрішнім документом Позивача тому жодним чином не підтверджує проходження ідентифікації та підписання Кредитного договору. Крім того, Позивач не надав належних та беззаперечних доказів фактичного перерахування грошових коштів за жодним із зазначених договорів на банківський картковий рахунок Відповідача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі. Наданий стороною позивача розрахунок заборгованості та виписка не є первинними документами, складені банком в односторонньому порядку. Вказує, що до позовної заяви не додано належним чином оформлених та підписаних обома сторонами Актів прийому-передачі Реєстрів боржників, які б чітко свідчили про включення саме заборгованості Відповідача до переліку відступлених прав вимоги. Надані "витяги з реєстру боржників" не є достатніми доказами, оскільки не підтверджують належного підписання всього реєстру відповідно до умов договорів факторингу та відповідно до статті 514 ЦК України, яка передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Крім того надані витяги підписані одноосібно представником Позивача, що ставить під сумнів легітимність Позивача як нового кредитора. Надані розрахунки є незрозумілими, арифметично неперевіреними та не підкріплені первинними документами, що б дозволили суду та Відповідачу перевірити їх обґрунтованість. Відсутність деталізованих розрахунків, які б вказували нарахування Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.06.2025 8 за кожен період, з посиланням на конкретні пункти договору та дати, робить неможливим встановлення дійсності заявленої суми заборгованості. Позивачем не вказано та не надано документів з приводу оплат за кредитними договорами, якщо такі були. Це порушує принцип змагальності сторін та право Відповідача на захист. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги підтримані у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився. У поданому відзиві представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи без участі відповідача та її представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Так, з матеріалів справи встановлено, що 16 червня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір Позики № 78382568. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до Договору факторингу № 14/06/21, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24654,64 грн., з яких: - 6412,5 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, - 18242,14 грн.- сума заборгованості за відсотками; - 0 грн.- сума заборгованості за пенею. 25 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103373245. 28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу № 28112023 від 28 листопада 2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 58304.4 грн., з яких: - 13440 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 43184.4 грн. сума заборгованості за відсотками; 1680 грн. - заборгованість за комісією; - грн. - сума заборгованості за пенею. 03 липня 2023р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 861489. 30.05.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №30052024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30.05.2024 до Договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 35926.79 грн., з яких: - 4699.99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31226.8 грн. - сума заборгованості за відсотками. Суд виходить\~з вимог\~ст.\~12\~ЦПК України,\~відповідно якої\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Приписами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір Позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Верховний Суд у справі №757/40395/20 (постанова від 14.06.2022) визнав, що\~укладення кредитного договору через особистий кабінет із підтвердженням смс-кодом є достатньою підставою визнати правочин таким, що відповідає письмовій формі. У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивач набув право грошової вимоги до відповідача, на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, Договіру факторингу №30052024 від 30 травня 2024 року, Договору факторингу № 28112023 від 28 листопада 2023 року. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, \~належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, якою встановлений обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України,\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або\~відсутність\~обставин справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вже було зазначено вище, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. До поданого відзиву на позовну заяву представником відповідача не додано жодних доказів на спростування вимог позивача. Натомість, з представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунків заборгованості, вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитними договорами не здійснював, внаслідок чого, у нього перед позивачем виникла заборгованість\~у загальному\~розмірі 118885, 83 грн., з яких: 1. за Договором позики № 78382568 в розмірі 24654.64 грн., з яких: - 6412.50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 18242.14 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2. за Кредитним договором № 103373245 в розмірі 58304.40 грн., з яких: - 13440.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 43184.40 грн. сума заборгованості за відсотками; - 1680.00 грн. заборгованість за комісією; 3. за Кредитним договором № 861489 в розмірі 35926.79 грн., з яких: - 4699.99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 31226.80 грн. - сума заборгованості за процентами. У зв`язку із наведеним, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем, як позичальником, кошти в добровільному порядку ТОВ «ЄАПБ» у повному обсязі не повернуті, суд, з урахуванням заявлених позовних вимог та наявних в матеріалах справи письмових доказів, приходить до висновку про можливість їх задоволення у повному обсязі. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved