Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю з Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якій просить визнати земельну ділянку, загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер 3221887500:05:006:0004, та на садовий будинок під літерою «А» загальною площею 123,8 м?, сарай «Б», господарські будівлі зблоковані «В», ворота «1», огорожа «2,3», каналізаційна споруда «І», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , спільною власністю подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер 3221887500:05:006:0004, та садового будинок під літерою «А» загальною площею 123,8 м?, сарай «Б», господарські будівлі зблоковані «В», ворота «1», огорожа «2,3», каналізаційна споруда «І», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 червня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Подільським відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 432 . Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 02 вересня 2021 року Подільським районним судом м. Києва шлюб між ними розірвано. За час спільного життя у шлюбі сторони набули спільне майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер 3221887500:05:006:0004, і садовий будинок під літерою «А» загальною площею 123,8 м2, сарай «Б», господарські І будівлі зблоковані «В», ворота «1», огорожа «2,3», каналізаційна споруда «І», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Також зазначила, що після розлучення позивач та відповідач так і не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна подружжя, зокрема земельної ділянки та будинку. Оскільки майно було придбане в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити вище зазначене майно, шляхом визнання за нею 1/2 частки земельної ділянки та 1/2 частки будинку в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.05.2025 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила суд задовольнити позов з наведених у ньому підстав. Крім того, 07.08.2025 року на електронну адресу суду від позивача надійшли пояснення згідно яких зазначено, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 23.06.2006 по 02.09.2021 рік. У 2013 році вони придбали земельну ділянку з недобудовою у спільне подружнє господарство за її особисті кошти, зароблені ще до їх шлюбу. Будівництво та введення будинку в експлуатацію було завершено до розлучення за спільні зароблені кошти. У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 06.08.2025 року через підсистему «Електронний чуд» від представника відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, до якої долучено власноруч написану відповідачем заяву, у якій останній позовні вимоги визнає у повному обсязі. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем перебуває у дружніх відносинах. Мілену знає з дитинства, а відповідача з 2005 року. Зазначила, що у 2014 році сторони придбали за спільні кошти спірне майно та вели спільне господарство. Спочатку був гараж, як перший поверх, а через 2 роки вже побудували будинок. Крім того, у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом по дачному будинку СТ «Звездочка» приблизно 10 років. На той момент на спірній земельній ділянці знаходився якась споруда. Після того, як сторони придбали спірну земельну ділянку, протягом 3-5 років побудували спірний будинок. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 23 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 432. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 1573 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2878. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 26.09.2013 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Н.М. за час шлюбу придбано земельну ділянку, площею 0,0607 га, кадастровий номер 3221887500:05:006:0004, розташовану за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, Синяківська сільська рада, с/т «Звездочка», вартістю 120\~000,00 грн з цільовим призначенням - ведення садівництва. Покупцем в договорі вказаний відповідач [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2013 року за № 10000997 приватним нотаріусом Голуб Н.М. зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га з кадастровим номером: 3221887500:05:006:0004 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2468, посвідченого 26.09.2013 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Н.М. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2017 року за № 87729525, власником спірного садового будинкує [PERSON] на підставі довідки від 05.05.2017 року виданої СТ «Звездочка», витягу № 10000997 від 26.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Н.М. Згідно із технічного паспорту від 13.05.2017 року на садовий (дачний) будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] складає: садовий будинок під літерою «А» загальною площею 123,8 м?, сарай «Б», господарські будівлі зблоковані «В», ворота «1», огорожа «2,3», каналізаційна споруда «І». Заочним рішенням Подільського районного м. Києва від 02.09.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 червня 2006 року, місце державної реєстрації: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 432 розірвано. Як передбачено ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. П.23 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК. Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що незалежно від того, на кого з подружжя зареєстроване право власності на майно, придбані ними земельна ділянка та садовий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належать позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а тому за кожним із них необхідно визнати право власності на 1/2 їх частини. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 11 851,00,69 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved