Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з його навчанням, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування позову зазначила, що незважаючи на досягнення сином повноліття він продовжує навчатись у спеціальній школі Житомирської обласної ради і знаходиться на її утриманні. Для продовження та здобуття освіти [PERSON] потребує матеріальних витрат і допомоги, які спроможний забезпечити відповідач. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено у їхній відсутності. Позивач у заяві просила розглянути справу\~за її відсутності. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Виклик відповідача про місце і час розгляду справи здійснювався рекомендованим листом за останнім відомим його місцем реєстрації, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. З урахуванням положень ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , та зареєстрований разом із матір`ю за однією адресою в м. Звягель. У грудні 2022 року Новоград-Волинським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 всіх видів доходів, починаючи з 23.09.2022 і до досягнення дітьми повноліття. З 04.10.2021 [PERSON] зарахований до Житомирської спеціальної школи Житомирської обласної ради, яка розташована в м. Житомир, на денну форму навчання. Термін навчання в закладі до 30.05.2026. Станом на день звернення до суду з даним позовом старший син відповідача [PERSON] досяг повноліття. Згідно долучених до позову медичного висновку від 03.06.2025 та витягу з рішення експертної команди від 12.06.2025 [PERSON] встановлений діагноз F70.1, який потребує догляду, лікування та додаткової підтримки. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітніх сина або доньки, які продовжують навчання, на обох батьків. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Це, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Як слідує\~з матеріалів\~справи,\~спільний син\~сторін продовжує\~здобуття освіти,\~йомуне виповнилось 23 роки та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків. На переконання\~суду,\~обов`язок по\~утриманню хлопця з особливими потребами у зв`язку із його хворобою, піклування про його розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одного з батьків (у цій справі матір), у цьому мають брати участь вони обоє. З податкової декларації про майновий стан і доходи відповідача за 2025 рік слідує, що йому нараховується дохід у вигляді виплат військовослужбовцям. Відтак, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання свого сина на період його навчання. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів [PERSON] ; враховувати наявність в нього певних обмежень для самостійного заробітку в період навчання (денна форма навчання) та його потребу у фінансовій допомозі з боку батьків; з огляду на визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір стандартного прожиткового мінімуму на одну особу суд приходить висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, тобто 1/4 частка від усіх видів його заробітку щомісячно. Такий розмір буде реальним, не поставить жодну із сторін у фінансове становище значно гірше один від одного, відповідатиме, як інтересам [PERSON] , так і інтересам платника та отримувача аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 13.06.2025. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved