Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

У квітні 2025 року Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просило суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з цим їхні діти перебувають у службі у справах дітей Білоцерківської міської ради на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. 14 лютого 2025 року під час проведення оцінки рівня безпеки\~дітей було\~виявлено,\~що в\~квартирі,\~де проживає\~сім`я\~панує антисанітарія,\~для дітей\~відсутнє повноцінне\~харчування,\~чистий одяг,\~взуття,\~іграшки,\~постільна білизна. Батьки самі не дотримувалися гігієнічних процедур та не купали своїх дітей, від них всіх відчувався різкий та неприємний запах. Батьки дітей ніде не працюють. Тому за\~згодою батьків\~їхні діти\~були влаштовані\~до сімей\~патронатних вихователів. Малолітня [PERSON] \~тимчасового влаштована\~в сім`ю\~патронатного вихователя\~ [PERSON] ,\~де перебуває\~і натепер.\~А малолітнього\~ [PERSON] \~спочатку забрала\~в м.\~Київ рідна\~тітка відповідача\~ [PERSON] ,\~а потім\~ [INFO] хлопчика\~тимчасово влаштовано\~в сім`ю\~патронатного вихователя\~ [PERSON] ,\~де він\~знаходиться натепер.\~За інформацією патронатних вихователів батьки своїми дітьми не цікавляться.\~ З метою надання родині [PERSON] необхідної соціальної допомоги для усунення або мінімізації складних життєвих обставин їм було рекомендовано соціальну послугу соціального супроводу сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах та скеровано до управління соціального захисту населення для написання відповідної заяви. З метою підвищення рівня\~батьківського потенціалу\~відповідачам також\~було рекомендовано\~пройти тренінговий\~курс «Батьківство\~в радість»,\~пройти обстеження\~у фахівців\~Білоцерківської міської лікарні\~№ 4,\~а саме:\~психіатра,\~нарколога та\~психолога.\~Нажаль,\~відповідачі до\~цього часу\~не скористалися\~запропонованою їм\~допомогою,\~продовжують вести\~нездоровий спосіб\~життя,\~не працюють. Також стало відомо, що малолітня [PERSON] через ухилення її батьків [PERSON] та [PERSON] з 07 грудня 2021 року по 29 квітня 2023 року перебувала в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода». Після покращення життєвої ситуації у матері дитини малолітня була повернута відповідачці. Батько малолітньої [PERSON] . [PERSON] також ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дочки, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. На засіданні міждисциплінарної команди, яке відбулося 07 квітня 2025 року, були внесені корегування до індивідуальних планів соціального захисту малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно з якими службі у справах дітей Білоцерківської міської ради доручено підготувати та подати до суду позов про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо\~дітей та\~стягнення аліментів\~на їх\~утримання.\~На засіданні\~міждисциплінарної команди\~мати дітей\~ [PERSON] \~повідомила,\~що вона\~погоджується із\~позбавленням її батьківських прав щодо дітей так, як не в змозі виховувати, доглядати та утримувати своїх дітей Позивач вважає, що вказані обставини підтверджують факти ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення батьків дітей батьківських прав у цьому випадку допустиме та відповідає інтересам дітей оскільки наявна їхня вина і вони не хочуть та не можуть змінити свою поведінку на краще.\~ У квітні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2025 надійшла у провадження судді Сомок О.А. 28.04.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відповідь №1328100, інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки [PERSON] : [ADDRESS] . 30.05.2025 з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів: [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] (був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). Ухвалою судді від 01.05.2025 було прийнято відкрити провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 10.07.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. 10.07.2025 на адресу суду від представника позивача надійшов письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. 10.07.2025 від представника позивача надійшла заява про закриття підготовчого засідання у справі та призначення справи до слухання по суті. 10.07.2025 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідачі умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судових засідань повідомлялись належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористались, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Згідно з довідкою ф. 20 АТ «УКРПОШТА» судова кореспонденція не вручена адресатам та повернута відправнику з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановлено такі фактичні обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] народилась [INFO] . У свідоцтві про народження серїі [NUMBER] , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.01.2022 (повторно) актовий запис 1174 її батьком вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.03.2023 актовий запис 307 його батьком вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 7). Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] , видане повторно Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28.03.2023 року, актовий запис №127. Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, щодо [PERSON] , [INFO] , спеціаліст виявив, що мати дитини перебуває в стані заторможеності та має знижену розумову активність, також має проблеми з серцем та артеріальним тиском, вплив має також погане харчування. У дитини відсутній чистий одяг, взуття, іграшки та постільна білизна. Квартира в поганому стані, стіни без шпалер, розетки не справні, деякі висять на дротах, у міжкімнатних дверях відсутнє скло. В помешканні неприємний запах та брудно в кімнатах, на підлозі купи брудного одягу, сміття та залишки їжі. Батьки дітей не дотримуються гігієнічних процедур та не купають своїх дітей, від усіх відчувається різкий неприємний запах. У висновку визнано рівень безпеки дитини «небезпечно». (а.с. 11-15). Актом оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 08.01.2025 до 14.01.2025 було встановлено, що родина проживає в [ADDRESS] . Родина перебуває в складних життєвих обставинах у зв`язку з недбалим ставленням до батьківських обов`язків, випадок класифіковано як складний. (а.с. 17-23). Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» неодноразово звертався до начальника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області з проханням захистити права, інтереси та здоров`я неповнолітніх дітей родини [PERSON] . Зазначають, що батьки продовжують вести аморальний спосіб життя, зловживають алкоголем. [PERSON] та [PERSON] потребують негайного втручання з вирішенням питання про їх перебування в даній сім`ї. (а.с. 24, 30). Згідно листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 25.02.2025 року №160/02-15, з метою підвищення рівня батьківського потенціалу батькам рекомендовано пройти тренінгів курс «Батьківство в радість», а також пройти обстеження фахівців БМЛ №4, а саме лікарів психіатра, нарколога, психолога. (а.с. 25) В справі наявна заява [PERSON] до Служби у справах дітей від 14.02.2025 року, де вона просить тимчасово влаштувати своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в сім`ю патронатного вихователя, на період вирішення основних перешкод для повноцінного догляду та виховання дітей. (а.с. 26) Згідно рішень Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 25.02.2025 року та 08.04.2025 року, дітей [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя. (а.с. 27-28) Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 19.11.2021 року №563/02-15, з метою попередження негативних наслідків, просять Службу у справах дітей провести із [PERSON] профілактичну роботу щодо виконання нею належним чином батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 29) У відповідь на лист адміністрації КНП БМР «МЦПМСД №2», Білоцерківський міський центр соціальних служб повідомляє у листі від 21.12.2021 №618/02-15, що з моменту влаштування дитини [PERSON] до ЦСПР «Злагода», її мати до Центру не з`являлась. (а.с. 31) В матеріалах справи наявна заява матері від 07.12.2021 року адресована начальнику служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, в якій вона просить прийняти її дитину [PERSON] в групу цілодобового перебування у зв`язку із складними життєвими обставинами. (а.с. 32) Згідно повідомлення від ЦСПР «Злагода» №586-Д від 08.12.2021 року, малолітню дитину [PERSON] було влаштовано 07.12.2021 року в заклад у відділення тривалого (стаціонарного) перебування. (а.с. 33) Заявою матері [PERSON] від 18.11.2022 року було повернуто її дитину [PERSON] додому, у зв`язку з тим, що нею були виконані усі зобов`язання з приводу дитини з якими раніше були проблеми. (а.с. 34) Відповідно до листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» від 01.05.2023 року №64-Д, було повідомлено, що малолітня [PERSON] була передана бабусі [PERSON] на підставі нотаріальної заяви матері малолітньої - [PERSON] , щодо супроводу [PERSON] з Німеччини до України та відрахована з числа вихованців центру «Злагода».(а.с. 35) Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, як орган опіки та піклування прийняв рішення від 08 липня 2025 року за № 533 «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » у якому дійшов висновку про доцільність позбавлення батьків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, зазначивши, що таке позбавлення буде в інтересах дітей. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав відповідача за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, не звільняється його від обов`язку щодо утримання дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. \~ \~ \~ \~Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. \~ \~ \~ \~Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 року у справі №466/9380/17. \~ \~ \~ \~Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. \~ \~ \~ \~Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 357/17852/15-ц. Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, не приймають достатньої участі у їх вихованні, не забезпечують належні умови проживання та харчування, не займаються розвитком та лікуванням дітей, чим порушують встановлені в суспільстві правила співжиття, в тому числі відносно своїх дітей, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дітей. Таким чином, під час розгляду даної справи знайшли підтвердження беззаперечними доказами винна поведінка та свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачами, які свідчать про ухилення від виховання дітей і, як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до ст. 164 СК України. Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, їх потреби, стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що слід стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітей повноліття; з [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; з [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється з позивача за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. за дві немайнові позовні вимоги з кожного. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved