Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

26.11.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 04262-03/2024 від 04.03.2024 у розмірі 35 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за комісією, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.03.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 04262-03/2024. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Стар Файненс Груп», які розміщені на веб-сайті та підтвердила, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 24.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24062024 відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «ЕАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЕАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №24062024 від 24.06.2024 ТОВ «ФК «ЕАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 35 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 25 000,00 грн.- сума заборгованості за відсотками та 00,00 грн. - заборгованість за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 04262-03/2024 від 04.03.2024 у розмірі 35 000,00 грн., що спонукало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Не погодившись з позовними вимогами, 17.03.2025 відповідач, в особі представника - адвоката Тивоненка Д.Р., подала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування представник зазначив, що відповідачка не укладала та не підписувала кредитний договір у будь-якому вигляді, зокрема, в електронному вигляді, ані з ТОВ «Стар Файненс Груп», ані з позивачем, не залишала будь-яких заявок на отримання кредиту, не створювала особистий кабінет на електронному сервісі вказаних фінансових компаній, не надавала своїх персональних даних та згоду на їх обробку зазначеним фінансовим установам, не ставила свій підпис (у т.ч. електронний, на кредитних договорах чи будь-яких документах), не отримувала жодних повідомлень (смс)/електронних листів з одноразовим ідентифікатором, не здійснювала підтвердження будь-яких операцій з отримання грошових коштів за кредитним договором, не отримувала жодних кредитних коштів на картковий рахунок. Відтак, вважає, що укладення вказаного правочину відбувалося поза волею відповідачки. Представник зазначив, що посилання позивача на наявність розрахунків заборгованості за кредитним договором, як на підставу задоволення позовних вимог, є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, умови кредитування, тощо, є внутрішніми документами фінансових компаній та не містять відомостей, що дозволили б відповідачці та суду перевірити, чи надавались кошти взагалі, правильність нарахування, а тому, за відсутністю належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість має місце, що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачкою умов відповідного кредитного договору неможливо. Також, позивачем разом із позовною заявою до суду було надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, а відтак, неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. Крім того, просив стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. 24.03.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Білотіл А.Г. подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначила, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Разом з тим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з первісним кредитором договору позики, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Наголосив на тому, що договори, укладені між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсним не визнаний, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. При цьому, враховуючи сукупність обставин цієї справи, розмір судових витрат у сумі 32 000,00 грн, є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг (підготовка відзиву не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому не підлягає задоволенню. 28.03.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача - адвокатом Тивоненком Д.Р подано заперечення на відповідь на відзив відповідно до яких, зазначив, що в документах, що містяться в матеріалах справи, внесені невідомі відповідачці: номери телефонів, адресу місця проживання, які, ймовірно, відносяться до іншої особи. Також реквізити карткового рахунку в спірному кредитному договорі є зашифрованими. Враховуючи викладене, вважає, що позивачем не надано доказів підписання відповідачкою спірного кредитного договору, а тому, враховуючи положення ст. 639 Цивільного кодексу України, спірний кредитний договір, в розумінні закону не є укладеним, тобто, позовні вимоги позивача до відповідачки є абсолютно безпідставними і необґрунтованими. Разом з тим, позивачем до матеріалів позову та відповіді на відзив не долучено допустимих, достатніх, належних та достовірних доказів, що ним було здійснено всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання інформації стосовно належності спірного рахунку відповідачці, а саме: не надано доказів направлення на адресу банку відповідачки запитів, зокрема, адвокатських, з проханням надати інформацію про належність зашифрованого карткового рахунку відповідачці. Крім того, враховуючи те, що відповідачкою суду були надані всі необхідні документи, що підтверджують отримання нею професійної правничої допомоги та, що адвокат Тивоненко Д.Р. є практикуючим адвокатом у подібних справах вже майже сьомий рік та за його плечима багато виграшних процесів, саме тому, вважає, що заявлена вартість витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, є беззаперечно спів мірною і розумною. На підставі Закону України № 4273-IX від 26.02.2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», який набрав чинності 25.04.2025 року, відбулася зміна найменування Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. Ухвалою суду від 16.07.2025 за клопотанням представника відповідача адвоката Тивоненка Д.Р. витребувано у Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк» докази, а саме: інформацію щодо наявності у [PERSON] карткових рахунків відкритих у банку станом на 04.03.2024 року; інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунку [NUMBER] - 50xx - xxxx - 5367; виписку по рахунку за номером картки 4149 - 50xx - xxxx - 5367, що належить [PERSON] ; інформацію про надходження 04.03.2024 року на картковий рахунок [NUMBER] - 50xx - xxxx - 5367, що належить [PERSON] грошових коштів в сумі 10 000,00 грн. 11.08.2025 на виконання ухвали суду від 16.07.2025 представником АТ «Райффайзен Банк» надано витребувані документи. 15.08.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача - адвокатом Тивоненком Д.Р., подано додаткові пояснення, з посиланням на те, що на підтвердження виконання зобов`язань кредитором за укладеним договором, банк надав лист «Про надання інформації» від 05.08.2025 та виписку Real-Time Інформацію про рахунок. Проте, у вказаних документах відсутній номер картки, на яку здійснено переказ кредитних коштів на суму 10 000,00 грн. Тобто, достеменно невідомо, кому саме було здійснено переказ коштів за кредитним договором № 04262-03/2024, і кому належить вказана картка. Тому вважає, що зазначені транзакції не мають відношення до відповідачки та її банківської картки, на яку було здійснено перерахування кредитних коштів. А отже позивачем не надано жодних доказів належного виконання зобов`язань за укладеним договором та фактичного надання кредиту відповідачці. Вважає, що умова договору по нарахуванню процентів є несправедливою, а розмір нарахованих відсотків непропорційно високий, що суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів» тому, у випадку, якщо суд прийде до висновку про укладання договору між сторонами та доведеної позивачем процедури зарахування відповідачці спірних коштів, представник відповідача, просив зменшити розмір відсотків. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За правилами ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. У п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 04.03.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 04262-03/2024, відповідно до якого Товариство надало відповідачці фінансовий кредит у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. Тип кредиту кредит; мета отримання кредиту на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 100 днів; дата надання кредиту 04.03.2024 року; наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 11.06.2024 року (п.п.1,1, 1.2 договору). Вказаний договір підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W9383. Відповідно до п.1.4 договору сторони погодили, що за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п.1.4.1 договору процентна ставка становить 2,50% на добу та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору. За умовами п.1.5 договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-50ХХ-ХХХХ-5367 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту-п.1.6 договору. За користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору-п.3.1 договору. У реквізитах позичальника у вказаному договорі зазначено паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце прописки, номер банківської картки [PERSON] : 4149-50ХХ-ХХХХ-5367 та контактні номери мобільного зв`язку. У підписаному [PERSON] електронним підписом Графіку платежів, який є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 04262-03/2024, сторони погодили графік розрахунків у якому зазначено: дату видачі кредиту - 04.03.2024 року; дату повернення кредиту - 11.06.2024 року; загальну вартість кредиту у розмірі 35 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума кредиту, 25 000,00 грн - проценти за користування кредитом; реальну річну проценту ставку у розмірі 136333,96%. До матеріалів справи також долучено Паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником, відповідно до якого сума кредиту становить 10 000,00 грн; строк кредитування - 100 днів; мета отримання кредиту - на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання кредиту-безготівковим шляхом(кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську карту споживача) протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту; процентна ставка відсотків річних - 2,50% в день, що становить 912,50% річних; тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом 25 000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту - 35 000,00 грн; реальна річна процентна ставка - 136333,96%; кількість та розмір платежів-проценти сплачуються кожні 25 днів, розмір платежу- 6 250,00 грн, кількість платежів - 4, тіло кредиту сплачується в останній день строку кредитування. АТ «Райффайзен Бунк» на виконання ухвали суду про витребування доказів листом «Про надання інформації» від 05.08.2025 за вих. № 81-15-9/9846-БТ, повідомило, що банківську картку № [NUMBER] емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Разом з тим, ТОВ «Стар Файненс Груп» здійснило 04.03.2024 перерахування грошових коштів в сумі 10 000,00 грн., що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем [PERSON] на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , що підтверджується випискою про рух коштів по картковому рахунку [NUMBER] (банківська картка № [NUMBER] , яка належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 04.03.2024 по 05.03.2024. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за кредитним договором № 04262-03/2024 від 04.03.2024 станом на 31.10.2024 становить 35 000,00 грн. та складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 10 000,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 25 000,00 грн. Суд погоджується з твердженнями позивача, що доводи відповідача щодо відсутності доказів укладення кредитного договору є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено, що без створення позичальником даних по заявці на кредит, без отримання листа смс-повідомлення про погодження кредиту, без підписання позичальником одноразовим ідентифікатором договору та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, вказаний договір не був би укладений. Тобто відповідачем здійснено ряд активних дій з метою укладання кредитного договору, зокрема надано особисті відомості такі як дані паспорту, номер платіжної картки, правильність яких не спростовано. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, суд приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача. Суд враховує, що правомірність укладеного кредитного договору № 04262-03/2024 від 04.03.2024 як правочину ким-небудь із сторін не оспорено, тому він є чинним і обов`язковими для виконання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 24.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24062024 відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 24.06.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та ТОВ «Стар Файненс Груп» як клієнтом підписано та скріплено печатками сторін акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №24062024 від 24.06.2024 року Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №24062024 від 24.06.2024 ТОВ «ФК «ЕАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 35 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 25 000,00 грн.- сума заборгованості за відсотками та 00,00 грн. - заборгованість за пенею. Водночас, як встановлено судом, відповідачка порушила умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення кредиту в обумовлений сторонами строк та сплати процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачем отримано кошти в сумі 10 000,00 грн., які нею не повернуті, а тому зазначені кошти підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права стягнення. Щодо стягнення з відповідача непропорційно великої суми відсотків за договором № 04262-03/2024, укладеним 04.03.2024 з ТОВ «Стар Файненс Груп», суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. В кредитному договорі було визначено, що процентна ставка на день становить 2,5% в день, що за весь строк кредитування складає 136333,96% річних. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial