Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

14.04.2025 [PERSON] , через систему «Електронний суд», звернувся до суду з вказаним вище позовом. Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 18.04.2025 у цивільній справі № 487/2423/25 постановлено визначити підсудність розгляду зазначеної позовної заяви Корабельному районному суду м. Миколаєва. У обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що перебував у шлюбі з [PERSON] з 17.03.2017. Рішенням Центрального районного суду м.\~Миколаєва від 25.05.2023 шлюб між ними розірвано. На підставі судового наказу Корабельного районного суду від 28.06.2023 у справі № 487/3037/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні у Заводському відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] є дочкою сторін, народженою у шлюбі. Водночас, позивач не є біологічним батьком [PERSON] , а записаний у свідоцтві про його народження як батько, на підставі заяви від 17.05.2017, поданої до Міського відділу ДРАЦС ММУЮ. Рішенням Ленінського районного суду м.\~Миколаєва від 22.04.2023 та постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.04.2025 у справі №\~487/4523/23 [PERSON] визнано батьком [PERSON] та внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини щодо батька дитини. Судові рішення набрали законної сили. З огляду на те, що позивач не є батьком [PERSON] , він просив звільнити його від сплати аліментів на його утримання. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.04.2025 відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Призначено підготовче засідання у справі. Відзив на позовну заяву відповідач не подавала. Ухвалою Корабельного районного суду м.\~Миколаєва від 21.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання 02.07.2025 сторони та третя особа не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач подала заяву про відкладення судового розгляду через неможливість бути присутньою в судовому засіданні, пояснила, що бажає надати пояснення у справі. Представник третьої особи про причини неявки не повідомив. У судовому засіданні 30.07.2025 позивач позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися. Ухвалою суду від 28.07.2025 задоволено клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, роз`яснено порядок авторизації та підключення, а також передбачені у ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Між тим, відповідач у визначений час, 30.07.025, не авторизувалася у Системі відеоконференцзв`язку. Представник третьої особи про причини неявки не повідомив. Відповідно до частин 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. З огляду\~на відсутність\~заперечень з\~боку позивача, положення ст.\~ст. 223 та 280 ЦПК України, суд постановив розглядати справу в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладене до 14.30 год. 11.08.2025. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Згідно із судовим наказом, виданим Корабельним районним судом м.\~Миколаєва 28.06.2023 у справі № 487/3037/23, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.05.2023 та до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного судового наказу, постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.11.2023 відкрите виконавче провадження №\~73227277 та у примусовому порядку стягуються аліменти на дітей. Рішенням Ленінського\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~22.04.2022\~у справі\~№ 487/4523/23\~ухвалено визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . До актового запису № 2344, складеного 30.07.2008 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , внесені відповідні зміни щодо прізвища та по батькові дитини. У графі «Батько дитини» зазначено [PERSON] , [INFO] . Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду від 14.04.2025 вказане вище рішення в частині визнання батьківства змінено шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови апеляційного суду. Рішення в частині внесення змін до актового запису щодо прізвища та по батькові дитини скасовано та ухвалено нове\~ про відмову в задоволенні позову. Рішення в частині внесення до актового запису про народження [PERSON] змін щодо батька дитини залишено без змін. Згідно зі статтями 141,\~180 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень статті 181 СК України, аліменти на утримання дитини стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша, друга статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За положеннями частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він не є біологічним батьком [PERSON] та інформацію про нього як про батька виключено з актового запису про народження дитини та включено інформацію щодо іншої особи, що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими ці права та обов`язки ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення в цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених у розділі ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини її батьком виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком і у особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає. Судовими рішеннями у цивільній справі №\~487/4523/23 встановлено, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] , цими ж рішеннями внесено відповідні зміни до актового запису про народження вказаної дитини щодо її батька. Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Тобто, обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Преюдиціальність дає привілей стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обґрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає права спростовувати ці факти іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Крім того, Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі № 551/574/18 зазначив, що виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що після видачі судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , перестали існувати підстави для стягнення аліментів на утримання цієї дитини саме з позивача [PERSON] , що є підставою для задоволення його позовних вимог про звільнення від сплати аліментів. Сімейний кодекс України не містить категоричної вказівки на те, з якого часу має припинятися стягнення аліментів у разі пред`явлення до суду такого позову. Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає за доцільне звільнити позивача від стягнення аліментів на утримання [PERSON] з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання батьком цієї дитини іншу особу, тобто з 14.04.2025.

Outcome: approved