Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшла до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду на підставі ухвали судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року. Представник позивача просить суд: - стягнути зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором № 398490469 від 21.01.2022 року у розмірі 24469,48 грн.; - стягнути зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати, пов`язані з розглядом справи. І. Стислий виклад позиції позивача. 21.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 398490469 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2000,00 до 50000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов договору, строк дії договору становить 5 років. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало і надало позичальнику грошові кошти. Позичальником за строк дії договору використано кредитний ліміт (отримано кошти) у розмірі 8231,83 грн. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №398490469 від 21.01.2022 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, в повному обсязі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до реєстру боржників до вищезазначеного договору факторингу право вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором №398490469 від 21.01.2022 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». 02.05.2024 між т Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 398490469 від 21.01.2022. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 398490469 від 21.01.2022 становить 24469,48 грн., з яких: 4998,83 грн. заборгованість по тілу кредиту; 19470,65 грн. заборгованість по відсотках; 0,00 пеня (а.с. 5-11). Представник позивача просив розглядати дану справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 11). Від відповідача [PERSON] , повідомленого належним чином про розгляд справи, шляхом направлення поштою судової повістки, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи міститься конверт, повернутий поштою з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 125). Також суд завчасно (19.05.2025 року) повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 126). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.ч. 2-6 ст.\~19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.\~174\~ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 123). За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено\~та матеріалами\~справи підтверджено,\~що відповідач [PERSON] на сайті www.moneyveo.ua ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику (а.с. 24-33), які є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 20.01.2022 [PERSON] вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (а.с. 23). 21.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 398490469, у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 9V3MM4M6 (21.01.2022 10:07:48 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору (а.с. 16-22). Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2000,00 до 50000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «ВЕОКАРД» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Кредит надається строком на 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. Нарахування процентів\~за користування\~кредитом здійснюється\~щоденно починаючи\~з першого\~дня надання\~суми кредиту\~позичальнику (здійснення\~першого та\~наступних траншів)\~та до\~дати фактичного\~повернення всієї\~суми кредиту,\~в наступних\~розмірах: 730% річних від суми наданого кредиту, що становить 2% за кожен день користування кредитом (базова процентна\~ставка); 361,35% річних від суми наданого кредиту, що становить 0,99% за кожен день користування кредитом (дисконтна процентна\~ставка), у разі якщо позичальником здійснено обов`язковий платіж за попередній місяць. На період від дати отримання першого траншу за договором до останнього дня місяця в якому отриманий перший транш за договором нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 178,85% річних від суми наданого кредиту, що становить 0,49% за кожен день користування кредитом. Також [PERSON] ознайомився з Паспортом споживчого кредиту продукту «ВЕОКАРД» до договору № 398490469 від 21.01.2022 року (а.с. 13-15). Відповідно до розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 39849046920220120095152 від 20.01.2022, з урахуванням внесених платежів, станом на 27.06.2023 року становить 24469,48 грн., з яких: 4998,83 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредита), 19470,65 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 34-43). 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Пунктом 8.2. договору визначено, що строк дії даного договору закінчується 28 листопада 2019 року (а.с. 45-55). 31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 викладено у новій редакції, проте дата його укладення залишена 28.11.2018 та № 28/1118-01 (а.с. 56-65). 31 грудня 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому інші договору залишилися без змін (а.с. 66). 31 грудня 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому інші договору залишилися без змін (а.с. 67). 31 грудня 2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року. При цьому інші договору залишилися без змін (а.с. 68). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №237 від 27.06.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 398490469 від 20.01.2022 у загальному розмірі 24469,48 грн, з яких: 4998,83 грн. заборгованість по основному боргу, 19470,65 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 70-72). 02 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 73-85). Відповідно до копії платіжної інструкції № 9599 від 02 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» суму 1265008,51 грн. призначення платежу: оплата фінансування згідно договору факторингу №02/0524-01/01.02-11/24 від 02.05.2024 (а.с. 86). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 02.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 398490469 від 20.01.2022 у загальному розмірі 24469,48 грн., з яких: 4998,83 грн. заборгованість по основному боргу, 19470,65 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 87-89). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. В силу ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттямЗакону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 12 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до пункту 1 статті 9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Таким чином, 21.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, з урахуванням низки додаткових угод, Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 398490469 від 21.01.2022 року. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Далі, 02 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладеного договір факторингу № 02/0524-01/01.02-11/24. Як вбачається з реєстру прав вимоги №1 від 02 травня 2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 398490469 від 20.01.2022 у загальному розмірі 24469,48 грн., з яких: 4998,83 грн. заборгованість по основному боргу, 19470,65 грн. - заборгованість по відсоткам. Однак, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед новим, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,42 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved