Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до Шполянського районного суду Черкаської області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 77949,08 грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28.09.2021 між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2037615895, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби за фіксованою ставкою 40.00 %. Загальний розмір кредиту 42500 грн. Взяті на себе зобов`язання банк виконав своєчасно та в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. 21.06.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 28.09.2021, укладеним між АТ «ОТП Банк» та відповідачкою. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачкою станом на 21.06.2024 обліковується заборгованість в розмірі 77949,08 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 77949,08 грн, а також сплачений ним судовий збір в сумі 3028 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 грн. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 14.05.2025 цивільну справу передано на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області за підсудністю. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 12.06.2025 відповідачці був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 24.08.2025 від представника відповідачки адвоката Заруби С.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнала частково в сумі 42500 грн. Вказала, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження своїх доводів щодо стягнення з відповідача відсотків за договором, крім того дані розрахунки надані позивачем нараховані за період дії в Україні воєнного стану. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 37443,78 грн, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Додатково зазначила, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є надмірно завищеним та таким, що не відповідає складності категорії справи. Судом встановлено, що 28.09.2021 відповідачка звернулася до АТ «ОТП Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву на отримання кредиту. 28.09.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2037615895, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в загальній сумі 42500 грн. на споживчі цілі, строком до 28.09.2025. Тип процентної ставки: 40,00 % річних (фіксована). Також відповідачем 28.09.2021 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначається загальна інформація щодо умов кредитування. Зі змісту виписки по особовим рахункам відповідачки за період з 28.09.2021 по 21.06.2024 в АТ «ОТП-Банк» вбачається, що відповідачка у вказаний період неодноразово користувалася коштами банка та здійснювала погашення заборгованості. 21.06.2024 між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та АТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу № 21/06/24, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості згідно Реєстру Боржників. Згідно п. 6.2.3 зазначеного Договору факторингу, право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Згідно з витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право вимоги до відповідачки за договором кредиту № 2037615895 від 28.09.2021 у загальному розмірі 77949,08 грн., яка складається з наступного: 40505,30 грн. - заборгованість по кредиту; 37443,78 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2037615895 від 28.09.2021 станом на 21.06.2024 заборгованість відповідачки у загальній сумі становить 77949,08 грн., яка складається з наступного: 40505,30 грн. - заборгованість по кредиту; 37443,78 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст.\~530\~ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами пункту 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, доводи представника відповідача щодо ненадання позивачем жодного доказу на підтвердження своїх доводів щодо стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором та нарахування таких відсотків за період дії в Україні воєнного стану, суд вважає необґрунтованим, оскільки пряма заборона щодо стягнення процентів у період військового стану відсутня. В свою чергу ні відповідачем, ні її представником доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача (розрахунків, тощо) до відзиву долучено не було, а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. (ст. 89 ЦПК України). Отже, оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 2037615895 у загальному розмірі 77949,08 грн. в установлені строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за вказаним договором. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3028 грн. Що стосується заявлених до стягнення витрат за надання позивачеві правничої допомоги в сумі 9200 грн., суд вважає, що вказаний розмір витрат є завищеним з урахуванням категорії спору, складності справи, розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, реально затраченого часу адвокатом, тому суд вважає необхідним задовольнити витрати за надання позивачеві правничої допомоги частково, на суму 4000 грн. На підставі ст. 280, 526, 527, 530, 549, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved