Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 17.03.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що вона\~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем\~з 17.11.2018\~року,\~який \~зареєстрований у\~Чугуївському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Чугуївському районі\~Харківської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 384,\~та 28.03.2025\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Одесі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~повторно видано\~свідоцтво про\~шлюб серії\~ [NUMBER] .\~Від спільного\~шлюбу неповнолітніх\~дітей не\~мають.\~Причиною розчулення\~є відсутність\~взаєморозуміння та\~різні погляди\~на сімейне\~життя.\~Подальше спільне\~життя та\~збереження шлюбу\~неможливе.Сторони тривалий час проживають окремо, сумісного господарства не ведуть, спір про спільне майно відсутній. Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м. Одеси Чернявську Л.М. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 року. Ухвалою суду від 24.03.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 04.04.2025 року. До суду 05.05.2025 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 року про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки діловода суду [PERSON] , з метою дотримання розум-них строків розгляду справи, недопущення порушень законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження в.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Чукова Л.В. № 733/25 від 16.05.2025 року, було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Матеріали позову надійшли до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 19.05.2025 року. Ухвалою суду від 30.05.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 03.07.2025 року. У судове засідання 03.07.2025 року сторони не з`явилися, [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, справу просила розглядати за її відсутністю. Розгляд справи відкладено на 25.08.2025 року. У судове засідання 25.08.2025 року [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява, в якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, справу просила розглядати за її відсутністю. [PERSON] у судові засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Крім того [PERSON] у судові засідання 03.07.2025 року та 25.08.2025 року був викликаний через оголошення на веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання цього судового рішення є 29.08.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 17.11.2018\~року [PERSON] ,\~ [INFO] \~громадянин Федеративної\~Республіки Німеччина,\~та [PERSON] , [INFO] \~громадянка України,\~зареєстрували шлюб\~у Чугуївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 384, та 28.03.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу у позивачки « [PERSON] » (а.с. 13). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» п. 1 Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Вищевикладене означає, що розірвання шлюбу в Україні не залежить від громадянства подружжя і буде здійснюватися на підставах і в порядку, передбачених Гл. 11 СК. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не пов`язані спільним побутом та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. На час розгляду справи майнові вимоги будь-кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що на час розгляду справи майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, як це передбачено ст. 112 СК України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved