Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 112555,8 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 15.12.2020 кредитний договір №20117661942, за яким позичальнику видано кредит у сумі 30700 грн; 14.05.2021 кредитний договір №1001875015501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 34000 грн; 10.09.2021 кредитний договір №1001963005501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 17000 грн. Банк виконав свій обов`язок шляхом надання позичальнику кредитних коштів. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 склала: 1) по кредитному договору від 15.12.2020 № 20117661942 - 47622,13 грн., з яких: 30534,56 грн. заборгованість за кредитом; 17087,57 грн. - заборгованість процентами; 2) по кредитному договору від 14.05.2021 № 1001875015501- 38748,39 грн, з яких: 24050,19 грн. заборгованість за кредитом; 6,74 грн. - заборгованість процентами; 14691,46 грн. заборгованість за комісією; 3) по кредитному договору від 10.09.2021 № 1001963005501- 26185,28 грн, з яких: 16290,79 грн. заборгованість за кредитом; 4,45 грн. - заборгованість процентами; 9890,04 грн. заборгованість за комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві одночасно просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою суду розгляд справи проводився заочно. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договоришляхом підписання останньою заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб: 15.12.2020 кредитний договір №20117661942, за яким позичальнику видано кредит у сумі 30700 грн; 14.05.2021 кредитний договір №1001875015501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 34000 грн; 10.09.2021 кредитний договір №1001963005501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 17000 грн. Підписавши заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ», в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). Відповідно до умов договорів відповідач отримав споживчі кредити в розмірі 34000 грн на строк 24 місяці, розмір процентної ставки становить 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%; 17000 грн на строк 24 місяці, розмір процентної ставки становить 0,01 %річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%; 3000 грн на строк 12 місяців з правом пролонгації на той самий строк в разі відсутності заперечень сторін, розмір процентної ставки становить 47,88 % річних, кредитний ліміт збільшений 19.05.2021 до розміру 30700 грн. Таким чином, у підписаних відповідачем заявах чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, відповідно до ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 01.12.2024 склала: 1) по кредитному договору від 15.12.2020 № 20117661942 - 47622,13 грн., з яких: 30534,56 грн. заборгованість за кредитом; 17087,57 грн. - заборгованість процентами; 2) по кредитному договору від 14.05.2021 № 1001875015501- 38748,39 грн, з яких: 24050,19 грн. заборгованість за кредитом; 6,74 грн. - заборгованість процентами; 14691,46 грн. заборгованість за комісією; 3) по кредитному договору від 10.09.2021 № 1001963005501- 26185,28 грн, з яких: 16290,79 грн. заборгованість за кредитом; 4,45 грн. - заборгованість процентами; 9890,04 грн. заборгованість за комісією. АТ «ПУМБ» надіслано [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань до подання позовної заяви, однак доказів того, що відповідач здійснив оплату заборгованості, матеріали справи не містять. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, фактично отримані та використані нею кошти в добровільному порядку товариству не повернуті, розмір відсоткової ставки та комісії був визначений при укладенні договору та погоджений відповідачем, а також попередньо обумовлювався в паспорті споживчого кредиту, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved