Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

28 лютого 2025 року ПАТ «Харківенергозбут» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за договором № 068901 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за період січень, лютий, червень, серпень 2022 року у сумі 22 247,03 грн., пені у розмірі 6,87 грн., 3 % річних у розмірі 707,24 грн. та інфляційних втрат у сумі 1\~982,08 грн. В обґрунтування вищезазначених вимог позивач зазначив, що він з 01.01.2019 є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1268 від 26.10.2018 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку та на умовах договору постачання універсальних послуг. 01.01.2019 між ним та відповідачем укладений договір №068901 про постачання електричної енергії, який відповідачем виконується неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.12.2024 утворилась заборгованість період січень, лютий, червень, серпень 2022 року у розмірі 22 247,03 грн., внаслідок чого нарахована пеня за період з 15.02.2022 по 23.02.2022 у розмірі 6,87 грн, 3% річних за період з 15.02.2022 по 28.02.2022, з 01.07.2022 по 30.11.2024 у розмірі 707,24 грн. та інфляційні втрати за період з вересня 2022 року по липень 2023 року, з жовтня 2023 року по липень 2024 року, з вересня 2024 року по листопад 2024 року у розмірі 1 982,08 грн., що змусило Товариство звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Представник позивача розгляд справи просила здійснювати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач причину неявки не сповістив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, судом, не встановлені. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості повідомлення про явку в суд не є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 01.01.2019 між позивачем та відповідачем укладений договір №068901 про постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , відповідно до умов якого, остання зобов`язана забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії. Як вбачається з розрахунку заборгованості внаслідок неосвоєної та повної оплати за відповідачем станом на 01.12.2024 утворилась заборгованість у розмірі 22 247,03 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного: Щодо стягнення заборгованості. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як передбачено, ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Доказів того, що відповідач, у встановленому законом порядку, відмовився від споживання послуг з постачання електричної енергії, звертався до позивача щодо невиконання ним своїх зобов`язань з постачання послуг або надання неякісних послуг, як і доказів відсутності боргу перед позивачем, суду не надано. Також відповідачем не надані докази на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Зазначене свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію за договором №068901 від 01.01.2019 за період січень, лютий, червень, серпень 2022 року у сумі 22 247,03 грн. Щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат. Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законодавцем встановлено дві підстави настання відповідальності боржника за прострочення зобов`язання: на підставі договору (неустойка: штраф, пеня); та на підставі закону відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми) Разом з тим, 24.02.2022 розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України, в зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії. Територія м. Харкова відповідно до Наказу Міністерства з питань Реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (зі змінами), з 24.02.2022 віднесена до території, на якій ведуться активні бойові дії. За таких обставин, вимога про стягнення пені, 3 % річних інфляційних витрат задоволенню не підлягає. З урахуванням викладено, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову становить 24\~943,22 грн., з яких задоволено 22\~247,03 грн. При зверненні з до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог у сумі 2\~160,56 грн. Враховуючи неявку до судового засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: partial