Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

02.12.2024 представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» Юхименко Ю.Ю. звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00031638 від 19.02.2022 у розмірі 8000,00 грн., а також судові витрати, а саме судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 19.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та [PERSON] було укладено договір №F-00031638 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2,5% на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості. Кредитний договір підписаний [PERSON] одноразовим паролем-ідентифікатором F694515 який був направлений відповідачу на номер мобільного телефону вказаний ним у заявці на отримання кредиту - [NUMBER]. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн., що стверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн». 07.05.2024 між ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №F-00031638 від 19.02.2022 становить 8000,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 6000,00 грн. - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом за період з 19.02.2022 по 19.06.2022. 03.12.2024 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 29.01.2025 на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів щодо надання ТОВ «ФК «Гвадіана» відповідачу кредитних коштів у розмірі 2000,00 грн. Не надано виписки з особового рахунку, копії квитанції, ордеру платіжного доручення, в яких би зазначалось про перерахування саме ТОВ ««ФК «Гвадіана» на картковий рахунок [NUMBER] , який визначений у кредитному договорі 2000,00 грн. Вважає, що твердження позивача про передачу ТОВ «ФК «Гвадіана» відповідачу кредитних коштів на виконання кредитного договору є припущенням, що не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив розгляд справи провести у відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. 14.08.2025 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд встановив: 19.02.2022 між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] було укладено договір №F-00031638 за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора F694515. Позичальнику надано кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів. Відповідно до п.2.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п.2.4 Кредитного договору). Стандартна процентна ставка становить 2,50 % на добу. У паспорті споживчого кредиту містяться основні умови кредитування, та який був підписаний споживачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) F694515. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Гвадіана» було відправлено на мобільний номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор F694515, який був введений позичальником 02.09.2022 об 17 год. 37 хв., та в подальшому [PERSON] отримав грошові кошти. 07.05.2024 між ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимог від 07.05.2024, ТОВ «ФК «Гвадіана» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] в сумі 2250,00 грн. Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконує, у зв`язку з чим станом на 02.12.2024 виникла заборгованість за кредитним договором №F-00031638 від 19.02.2022 в загальному розмірі 8000,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 6000,00 грн. - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом за період з 19.02.2022 по 19.06.2022. Оцінка суду. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому відповідно до ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Крім того, суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, що містяться у справі, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором №F-00031638 від 19.02.2022, який був укладений між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] , не надано виписку із особового рахунку, також відсутнє платіжне доручення про перерахування коштів саме первинним кредитором ТОВ «ФК «Гвадіана», натомість у матеріалах справи міститься інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» про перерахування грошових коштів на картковий рахунок [NUMBER] . Жодного підтвердження про те, що ТОВ «Платежі Онлайн» наділені повноваженнями здійснювати переказ грошових коштів за кредитним договором у матеріалах справи не міститься. До договору факторингу №1 від 07.05.2025 представником позивача долучено додатки, а саме реєстр прав вимог від 07.05.2024, акт приймання-передачі реєстру боржників, акт приймання-передачі прав вимоги, акт приймання-передачі документації, з відміткою «зразок». Надані додатки до договору факторингу не підтверджують переходу до ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за кредитним зобов`язанням до відповідача. Зважаючи на викладене, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки такі не підтверджені достатніми допустимими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов не підлягає до задоволення, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed