Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

05.03.2025 [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: приватний нотаріус ОМНО Тиквенко М.О. Заявник просить суд встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло, від 30.07.1993 за № [NUMBER] належить у рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 25.03.2025 відкрито провадження у справі та залучено заінтересовану особу Одеську міську раду та Приватне Акціонерне товариство Виробниче об`єднання Стальканат-Сілур. Заявник своє звернення до суду мотивує тим, що вона за даними паспорта громадянина України є [PERSON] . Заявник 23.08.1949 уклала шлюб з [PERSON] , який помер [INFO] . Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Одеським стале-проволоко-канатним заводом «Стальканат» 30.07.1993 за №1233 на підставі Розпорядження органу приватизації, виданого стале-проволоко-канатним заводом «Стальканат» 26.07.1993 за №237, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на правах спільної сумісної власності в рівних частках - [PERSON] , та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Заявниця зазначає, що оскільки документи раніше видавалися на російській мові, через невірний переклад виникли розбіжності в написанні її прізвищ та прізвищ її померлого чоловіка та сина у її паспорті та їх свідоцтвах про смерть та у правовстановлюючих документах на квартиру, що тепер створює перешкоди заявниці у оформленні спадкових прав на вказану квартиру. Судом встановлено такі обставини справи. [PERSON] народилась [INFO] в м. Житомирі (паспорт громадянина Україна Серія [NUMBER] , виданий 26.01.2001). Згідно Свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , виданого 23.08.1949, запис в якому зроблений російською мовою, шлюб уклали « [PERSON] » та « [PERSON] ». Згідно Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 13.11.1951, запис в якому зроблений російською мовою, « [PERSON] » народився [INFO] , його батьками є « [PERSON] » та « [PERSON] ». Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Одеським стале-проволоко-канатним заводом «Стальканат» 30.07.1993 за №1233 на підставі Розпорядження органу приватизації, виданого стале-проволоко-канатним заводом «Стальканат» 26.07.1993 за №237, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на правах спільної сумісної власності в рівних частках - [PERSON] , та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Станом на 20.08.1997 у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані з 05.10.1971: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (Довідка Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № П1-17617-ю/о від 27.01.2025). [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 20.08.1997). [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 18.09.2024). 23.01.2025 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Тиквенко М.О. з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті сина [PERSON] , у вигляді, зокрема, частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Листом від 26.02.2025 № 36/02-14 приватний нотаріус Тиквенко М.О. повідомила [PERSON] , що за даними свідоцтва про право власності на житло, виданого Одеським стале- проволоко-канатним заводом «Стальканат» 30.07.1993 за №1233 на підставі Розпорядження органу приватизації, виданого стале-проволоко-канатним заводом «Стальканат» 26.07.1993 за №237 про право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в якому власниками зазначені в рівних частках - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях містяться розбіжності, а саме: у Свідоцтві та Розпоряджені зазначено [PERSON] , у свідоцтві про смерть - [PERSON] ; у Свідоцтві та Розпорядженні зазначено [PERSON] , у паспорті громадянки України - [PERSON] ; у Свідоцтві та Розпорядженні зазначено [PERSON] , а у Свідоцтві про смерть - [PERSON] . Для отримання Свідоцтва про право на спадщину рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності документів померлим особам та заявниці. Висновки суду. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику та її померлим чоловіку та сину, Свідоцтва про право власності на житло, виданого Одеським стале- проволоко-канатним заводом «Стальканат» 30.07.1993 за №1233 та Розпорядження органу приватизації, виданого стале-проволоко-канатним заводом «Стальканат» 26.07.1993 за №237, які посвідчують їх право власності на відповідну квартиру. У даному випадку виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою щодо встановлення факту належності їй та її померлим чоловіку та сину правовстановлюючого документа на квартиру. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що правовстановлюючий документ Свідоцтво про право власності на житло, видане Одеським стале-проволоко-канатний завод «Сталькант» 30.07.1993 за №1233 належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Написання прізвищ власників квартири « [PERSON] , [PERSON] » замість « [PERSON] , [PERSON] » виникло внаслідок перекладу з російської на українську мову. Усунення вказаної помилки можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаного документу. Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформлених правовстановлюючих документів дає можливість заявнику реалізувати свої спадкові права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved