Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3625. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Дані обставини призвели до того, що вони припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 27 березня 2025 року матеріали справи №753/3772/25 провадження №2/753/5310/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Кролевецького районного суду Сумської області (а.с.16). 26 травня 2025 року вищевказана справа надійшла до Кролевецького районного суду Сумської області (а.с.22). Ухвалою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 27 травня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 23 червня 2025 року (а.с.23). Позивач згідно поданої заяви до суду просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На примирення не згодна (а.с.25). Відповідач за змістом поданого до суду письмового клопотання зазначив, що він заперечує проти розірвання шлюбу, просить надати сторонам строк для примирення (а.с.29-34). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З 19 грудня 2019 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3625. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). [INFO] у них народився син - [PERSON] , що підтверджується копією\~ свідоцтва про народження (а.с.5). Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає наявність різних поглядів на шлюб, сім`ю та постійних сварок, що виникають з ініціативи відповідача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Крім того, 17.01.2025 року відносно відповідача [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис серії АА №486983, за змістом якого вбачається, що [PERSON] за місцем проживання погрожував словесно та ображав дружину. Стосовно [PERSON] було застосовано захід термінового заборонного припису - заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - [PERSON] , строком на одну добу. Вирішуючи клопотання відповідача про надання подружжю строку для примирення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 111 СК України, якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються. Позивач [PERSON] заперечує проти надання сторонам строку для примирення. Оскільки позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач вчиняє домашнє насильство, суд вважає, що примирення є неможливим. Надання подружжю строку для примирення всупереч бажанню позивача суперечитиме закону та моральним засадам суспільства, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст.112 СК України. Згідно із статтею 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від позивача не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. ст. 110, 111, 112, 113 СК України,

Outcome: approved