Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, тобто до 07.07.2026 року (за умовами продовження навчання), але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 вересня 2012 року було розірвано. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 58, який є повнолітньою особою та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 34, який продовжує навчання. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 11 грудня 2012 року стягнуто з [PERSON] на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів не виконувалось та [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів. На теперішній час син [PERSON] , [INFO] досяг повноліття та являється здобувачем вищої освіти, навчається у Одеському морехідному фаховому коледжі морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника Міністерства освіти на науки України та є курсантом денного судноводійного відділення 3 курсу. Початок навчання 01.09.2022 року. Закінчення навчання 07.07.2026 року. З 01.09.2024 року переведений на бюджетну форму навчання, до цього син навчався на контрактній формі навчання. Батько, [PERSON] , в допомозі на навчання ніякої не приймав та не приймає. Кошти на навчання надає позивачка, купує одежу, комп`ютерну техніку, канцелярські приналежності для навчання. Батько ніякої допомоги взагалі не надає. Коли син навчався на контракті, то позивачка одноособово сплачувала кошти відповідно до договору. Син [PERSON] проживає із позивачкою, навчання не дозволяє сину самостійно заробляти грошові кошти, а тих коштів, що заробляє позивачка, не вистачає для нормального існування з огляду на потреби придбання продуктів харчування, одягу, навчального приладдя, а тому, вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з батька в розмірі 1/4 частини, від заробітку (доходу) на період навчання сином. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя сторін не склалося і рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.09.2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 16). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження від 10 листопада 2006 року, актовий запис № 34. (а.с. 18) Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 17) Рішення суду про стягнення аліментів не виконувалось та [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 238687 грн 59 к., про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментах від 03.12.2024 року. (а.с. 9) Із довідки Одеського морехідного фахового коледжу морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника № 44 від 27.01.2025 року вбачається, що [PERSON] є курсантом денного судноводійного відділення 3 курсу. Термін навчання з 01.09.2022 року по 07.07.2026 рік. З 01.09.2024 року переведений на бюджетну форму навчання. (а.с. 11) Крім того, продовження навчання підтверджується і договором про надання освітніх послуг закладом вахової передвищої освіти № 149/22 від 11.08.2022 року, укладеним між Одеським морехідним фаховим коледжем морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника та законним представником [PERSON] [PERSON] (а.с 14-15) Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом\~ч.\~1\~ст.\~199\~СК України\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з\~ст.\~200\~СК України\~суд визначає\~розмір аліментів\~на повнолітніх\~дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, у разі припинення якого право на утримання припиняється. Навчання, крім побутових витрат, також потребує коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги те, що спільна дитина сторін потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися до досягнення нею двадцяти трьох років, матеріальне становище позивачки та відповідача, а тому вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на період навчання їх дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору. Частиною 6\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 к.

Outcome: approved