Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. Виклад позиції позивача У березні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] шкоду завдану залиттям квартири 58\~044 грн 00 коп. матеріальної та 15\~000 грн моральної, а також понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 жовтня 2024 року в результаті пориву шлангу під`єднання до мийки на кухні в квартирі [ADDRESS] , розташованій над квартирою позивачки ( [ADDRESS] ), відбулося залиття житла позивачки. Залиття спричинило пошкодження стелі, стін, підлоги, меблів, речей та електропроводки. 21 жовтня 2024 року працівниками КП «Ладжитлосервіс» було проведено комісійне обстеження вказаної квартири та складено акт, в якому зазначено, що власник квартири [ADDRESS] [PERSON] затопив квартиру [ADDRESS] , що знаходиться поверхом нижче і що причиною залиття став порив шлангу під`єднання до мийки на кухні в квартирі [ADDRESS] . В акті зазначено наслідки залиття та рекомендації власнику квартири [ADDRESS] полагодити несправність та вчасно перевіряти справність сантехнічного обладнання та труб. Відповідно до інформації, яка отримана на адвокатські запити представника позивачки, власником квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] стала [PERSON] , яка згодом змінила прізвище на [PERSON] . Водночас при укладанні акта використовувалась інформація про власників особових рахунків, що була на момент обстеження квартири [ADDRESS] . Для відновлення попереднього становища квартири до затоплення вона звернулася на адресу ТОВ «Енергосервіс ЛТД» на предмет складання кошторису на поточний ремонт своєї квартири внаслідок затоплення. ТОВ «Енергосервіс ЛТД» виготовило кошторис на поточний ремонт квартири внаслідок затоплення розмір витрат за яким становить 58 044 грн 00 коп. Також вказує, що є пенсіонеркою, не працює, отримує маленьку пенсію, а залиття квартири призвело не тільки до пошкодження майна, але й зумовило моральні переживання, які виразилися у душевних стражданнях, психологічному стресі внаслідок пошкодження майна та неможливістю ним нормально користуватися, порушився їх звичайний усталений спосіб життя. 1.2. Виклад позиції відповідачки Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт залиття квартири саме з вини відповідачки. Так, комісійний акт КП «Ладжитлосервіс» від 21.10.2024, який надається позивачкою на підтвердження її вимог, складено з порушенням вимог п. 2.3.6 та додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 № 76. Акт підписаний двома техніками та сантехніком, а не комісією у складі головного інженера, як голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), як передбачено Правилами. Акт не містить відомостей про дату аварії, а також висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття; в ньому відсутні відомості про обстеження квартири відповідачки, хоча саме технічну несправність сантехнічного обладнання, встановленого в цій квартирі, комісія визнала причиною аварій. Не вказано в ньому і про присутність під час їх складання заінтересованих осіб з боку винної та потерпілої сторони, а також відсутні відомості про відмову відповідачки від підпису складеного акту. Відсутні докази того, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату комісійного обстеження, але відмовилася прийняти в ньому участі або не надала доступу до своєї квартири чи відмовилася підписати складені комісією акти. Окрім того в цьому акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття. За вказаних обставин подав клопотання, в якому просила визнати Акт недопустимим доказом. Інших доказів неправомірності дій відповідачки щодо залиття належної позивачці квартири не надано. Також позивачкою не надано належних документальних доказів, які б свідчили про реальну вартість втраченого (пошкодженого) майна та завдану матеріальну шкоду - експертного висновку про стан пошкодження квартири (речей, меблів) або експертного висновку про вартість відновлювального ремонту. Водночас наданий позивачкою локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 на поточний ремонт приміщень квартири внаслідок затоплення, не є належним та допустимим доказом, оскільки він складений не судовими експертами або сертифікованими спеціалістами оціночної діяльності, а невідомими особами [PERSON] та [PERSON] , без зазначення сертифіката особи на право складання такого документа. Даний кошторис є необґрунтованим, явно завищеним і значно перевищує ринкові ціни увагу, а також до нього включено кошторисний прибуток підприємства - 1382 грн., кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій - 703 грн. та податок на додану вартість - 9674 грн. Щодо моральної шкоди, відповідачка вказала, що позивачкою не доведено жодних конкретних фактів, які б свідчили про наявність душевних страждань, емоційного напруження або інших обставин, які в сукупності могли б обґрунтовувати заявлену вимогу про відшкодування моральної шкоди. Вказала на відсутність причинного зв`язку між її поведінкою та ймовірними немайновими втратами позивачки. Відповідачка вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують склад цивільного правопорушення, а саме: факт протиправної поведінки, причинний зв`язок між діями відповідачки та заподіяною шкодою, а також наявність її вини. У зв`язку з чим позовні вимоги, на її думку, задоволенню не підлягають. 1.3. Відповідь на відзив На доводи, викладені у відзиві відповідачки, позивачкою подано відповідь, у якій вона просить відхилити заперечення відповідача як необґрунтовані. Щодо зауваження відповідачки щодо неналежності акта від 21.10.2024 як доказу через його невідповідність вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, позивачка зазначила, що на практикі штат комунального підприємства не завжди передбачає наявність усіх посадових осіб, перелічених у додатку № 4 доведених. Крім того, створення будинкових комітетів у житлових будинках також не є обов`язковим чи гарантованим. Тому складення акту із залученням наявних працівників КП «Ладжитлосервіс» відповідає фактичним можливостям виконавця житлово-комунальних послуг. На думку позивачки, поданий акт містить усі істотні елементи: дату та місце складання, опис фактичних обставин залиття, пошкоджень, визначення ймовірної причини аварії, посилання на винну та потерпілу особу, а також висновки та рекомендації. Тому вважає акт належним та допустимим доказом у справі. Щодо доводів відповідачки про неналежність кошторисної документації, позивачка пояснила, що її складено інженером-проектувальником ТОВ «Енергосервіс ЛТД» Савчуком Ю.В., який є сертифікованим спеціалістом, що підтверджується кваліфікаційним сертифікатом відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг). Також зазначено, що керівником підприємства є Савчук В.М. Смета скріплена печаткою організації, яка містить відомості про сертифікат АР № 011391, видань Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України. 1.4. Заперечення на відповідь на відзив На аргументи\~позивачки,\~які викладені\~у відповіді\~на відзиві,\~відповідачкою надано\~заперечення.\~Відповідачка наголошує,\~що наданий позивачкою Акт про залиття від 21 жовтня 2024 року не відповідає формі, яка передбачена додатком № 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17.05.2005 № 76, оскільки складений не комісією, яка була створена у КП «Ладжитлосервіс» наказом №13 від 29.01.2024 «Про створення комісії для проведення обстеження житлового фонду та складання відповідних актів». Так вказаним наказом №13 від 29.01.2024 у КП «Ладжитлосервіс» створено комісію з обстеження та складання акту обстеження у складі: головного інженера КП «Ладжитлосервіс» Асюченка В.Ф. - голова комісії; майстер OEM КП «Ладжитлосервіс» Сас В.В. - член комісії; інженер КП «Ладжитлосервіс» Самкова Ю.М. - член комісії; технік КП «Ладжитлосервіс» Брижата І.М. - член комісії; технік КП «Ладжитлосервіс» [PERSON] - член комісії; майстер дільниці благоустрою КП «Ладжитлосервіс» - Матвійчук Л.М. - член комісії. Водночас Акт від 21 жовтня 2024 року підписаний у складі техніків - Сандюка П.А., Брижатої І.М. та сантехніка Кравчука Ю.В. Вказує, що обов`язок забезпечення належної комісії, виходу її при залитті та складанні акту покладається на підприємство житлово-комунального господарства, а саме КП «Ладжитлосервіс», як управителя багатоквартирного будинку. Також ще раз вказує, що в акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, відповідачці не було запропоновано надати свої пояснення та не вказано причину відмови надання таких пояснень. На думку відповідачки належним доказом встановлення причини залиття та розміру спричиненої шкоди може бути лише висновок експерта, а наданий позивачкою звіт не може достовірно підтверджувати розміру матеріальної шкоди. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 21 березня 2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, за клопотанням позивачки, судом витребувано письмові докази. 17 квітня 2025 року відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, а також клопотання про визнання акта про залиття квартири від 21 жовтня 2024 року недопустимим доказом (див. пункт 1.2 цього рішення). Того ж дня, 17 квітня 2025 року, до суду надійшла відповідь позивачки на відзив (див. пункт 1.3 цього рішення). 20 травня 2025 року відповідачка подала заперечення на відповідь позивачки (див. пункт 1.4 цього рішення). 12 червня 2025 року до суду надійшли витребувані ухвалою суду докази. 17 червня 2025 року розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідачки. Ш. Пояснення учасників справи У судовому\~засіданні позивачка\~ [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з підстав, викладених у заявах по суті - позовній заяві та відповіді на відзив. Позивачка пояснила, що 17 жовтня 2024 року, орієнтовно між 13:00 та 14:00, перебуваючи в квартирі [ADDRESS] , почула звук протікання води, проте не надала цьому значення. О 16:00 її син [PERSON] , який має ключі від квартири, увійшов до житла та виявив факт затоплення. Він почув різкий запах вогкості, зайшов до кухні та великої кімнати, де внаслідок увімкнення світла його вдарило струмом. Відразу після цього він повідомив позивачку, яка повернулася додому близько 18:30. На той момент син уже намагався самостійно усунути наслідки залиття. За словами позивачки, рівень води на підлозі сягав до 5 см. Вода поширилася майже у всі приміщення, крім великої кімнати, що була захищена кладовкою. Близько 20:00 того ж дня до квартири позивачки прийшла відповідачка у супроводі невідомої жінки. Наступного дня, 18 жовтня 2024 року, відбулося комісійне обстеження квартири за участю позивачки. Чи обстежувалася квартира відповідачки, їй невідомо. 21 жовтня 2024 року був складений акт про залиття, який позивачка отримала та підписала в КП «Ладжитлосервіс». У документі помилково вказано датою залиття 18 жовтня, хоча фактично залиття відбулося 17 жовтня. Причиною затоплення, за твердженням позивачки, стало від`єднання шлангу під мийкою у квартирі відповідачки. Вона зазначила, що в журналі викликів ЖЕКу зафіксовано, що 17 жовтня 2024 року о 16:00 сантехнік прибув до квартири відповідачки та усунув несправність о 16:30. Позивачка зробила фотокопію відповідного запису, проте до суду його не подала. Описуючи пошкодження, позивачка зазначила, що затоплення було інтенсивним, оскільки вода потрапила у порожнечі під декоративними елементами, які були створені під час попередніх ремонтів. Було пошкоджено оздоблення стін та стелі, підлогу з ДВП, частину плитки, підвіконня, вікна, а також утворився грибок. Зазначила, що деякі пошкодження, зокрема поява плісняви, виникли з часом і не були зафіксовані в акті. Втрати меблів, побутової техніки та продуктів не включено до позову, хоча позивачка стверджує, що такі пошкодження мали місце. У підтвердження моральної шкоди позивачка вказала, що зазнала серйозних душевних переживань, стресу, мала труднощі зі сном, думала про ситуацію вдень і вночі. Через потребу переміщати меблі самостійно з сином вона зірвала спину, що спричинило фізичний дискомфорт протягом трьох тижнів. Також зазначила, що випадки залиття її квартири з вини відповідачки мали місце раніше шість разів, останній приблизно два роки тому. Тоді ремонт здійснювався за її рахунок. У попередні рази відповідачка, зі слів позивачки, відмовлялася нести відповідальність, зокрема відповіла: «Платити нічого не буду, їдь у ЖКО». Позивачка повідомила, що на момент залиття не знала прізвища відповідачки, оскільки у ЖЕКу особовий рахунок був оформлений на ім`я [PERSON] . Згодом вона дізналася, що власником квартири є [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Квартира [ADDRESS] , яка зазнала затоплення, належить позивачці на праві приватної власності; вона є її одноособовим власником та єдиною зареєстрованою в ній особою. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні відповідачка пояснила, що 17 жовтня 2024 року перебувала на роботі, коли приблизно о 14:30 їй зателефонували з відділу кадрів і повідомили, що сусід із третього поверху помітив витік води. Вона оперативно прибула додому, перекрила воду у своїй квартирі, після чого витік припинився. Вода була присутня на кухні та частково в кімнаті, джерело протікання, за її словами, знаходилося десь під кухонною мийкою. Відповідачка викликала сантехніків, проте на момент їхнього прибуття витік води вже припинився. Наступного дня вона запросила приватного сантехніка, який відремонтував трубу під мийкою за її кошти. За її твердженням, у її квартирі на підлозі було близько 3 см води, яка частково вийшла на балкон. Вона заперечує, що рівень води міг становити 5-10 см, як стверджує позивачка. Близько 18:00 відповідачка відвідала квартиру позивачки разом зі своєю донькою та її подругою. Відповідачці не було відомо про проведення комісійного обстеження квартири позивачки 18 жовтня 2024 року та про складання відповідного акту. Зазначила, що її про це не інформували та не запрошували для участі. За її словами, у квартирі позивачки світло не горіло лише в одній кімнаті, тоді як у кухні та коридорі світло було. У кухні стіни мали лише сліди вологості, а плитка перебувала у задовільному стані, не була пошкоджена. У кімнаті на стелі були лише поодинокі плями між рустами, а стіни та підлоги були сухими. Води на підлозі, на її думку, не було. Відповідачка повідомила, що одразу запропонувала позивачці грошову компенсацію для придбання фарби та шпалер, проте остання відмовилася. З актом КП «Ладжитлосервіс» вона ознайомлена, проте не погоджується з викладеним у ньому описом ушкоджень, вважаючи, що характер пошкоджень, відображених на фотографіях, не міг виникнути внаслідок одноденного залиття. Заперечила твердження позивачки про те, що випадки залиття квартири мали місце шість разів. За її словами, навпаки вона сама зазнавала затоплень із верхнього поверху в минулі роки та не пред`являла претензій. Також відповідачка зазначила, що свого часу пропонувала позивачці здійснити заміну стояків під час виконання у себе ремонтних робіт, однак позивачка від цього пропозиції відмовилася. Підтвердила, що є власником квартири [ADDRESS] , розташованої над квартирою позивачки. Вказала, що змінила прізвище на [PERSON] після укладення шлюбу, раніше мала прізвище [PERSON] . Є одноособовим власником зазначеної квартири, в якій зареєстрована разом із 16-річною донькою. Вказане житло є місцем її постійного проживання. У судовому засіданні також було допитано свідка [PERSON] , яка пояснила, що є двоюрідною сестрою відповідачки та 17 жовтня 2024 року прибувала до неї після інциденту із залиттям. Разом із відповідачкою вони близько 18:00 години відвідали квартиру позивачки. За її словами, їм було показано лише одну кімнату велику (залу), де на стиках стелі були помітні вологі плями. Інші приміщення квартири позивачки їм не показували. Освітлення в коридорі та в залі було справним, вода на підлозі була відсутня, палас був сухим. Під час надання допомоги відповідачці у її квартирі свідок не бачив на кухні жодної води. Також вона не бачила, щоб вода потрапляла на балкон квартири відповідачки. Свідок зазначила, що позивачка емоційно відреагувала на їхній візит, не дозволила оглянути всю квартиру, виявила обурення та вигнала їх. Також підтвердила, що була присутня при тому, як відповідачка запропонувала позивачці купити фарбу для стелі. У судовому засіданні також допитано свідка [PERSON] , який повідомив, що не знайомий зі сторонами по справі та не має з ними жодних службових чи особистих стосунків. Свідок зазначив, що 17 жовтня 2024 року до КП «Ладжитлосервіс» надійшла заявка від мешканців квартири [ADDRESS] щодо затоплення, що зафіксовано у відповідному журналі. У зв`язку з цим чергова служба підприємства перекрила стояк водопостачання. 18 жовтня 2024 року слюсар виявив причину аварії розрив шлангу під мийкою у квартирі [ADDRESS] . Мешканці вказаної квартири відмовилися від допомоги з боку комунального підприємства, пояснивши, що самостійно усунути несправність. Того ж дня надійшло звернення від мешканців квартири [ADDRESS] , після чого комісія підприємства розпочала обстеження та фіксацію наслідків залиття. Свідок особисто участі у комісійному обстеженні не брав, однак, як головний інженер, довіряє своїм спеціалістам. Він зазначив, що 21 жовтня 2024 року працівники намагалися здійснити обстеження квартири [ADDRESS] , проте двері ніхто не відчинив. Щодо складу комісії свідок пояснив, що на той період не було призначено майстра, то він виконував обов`язки майстра та інженера одночасно. Відповідно до наказу, який щорічно затверджується наприкінці року, всі інженерно-технічні працівники КП «Ладжитлосервіс» мають право входити до складу комісій. За його словами, зазвичай комісія складається з 910 осіб, але на конкретні виїзди залучаються лише ті працівники, чия компетенція стосується конкретного виду порушення (наприклад, електрик при проблемах з електропостачанням тощо). Свідок зазначив, що безпосередньо акт складає технік, інші члени комісії засвідчують його підписами. Акт про залиття квартири [ADDRESS] , датований 21 жовтня 2024 року, підписаний трьома особами. Свідок, як головний інженер, не був серед підписантів, проте затвердивши акт замість директора, оскільки мав на це відповідні повноваження. Вважає, що наявність трьох підписантів є достатньою для підтвердження факту затоплення та висновків комісії. Свідок підтвердив, що згідно із записами в журналі аварія сталася 17 жовтня 2024 року, хоча звернення щодо неї надійшло 18 жовтня. Причину затоплення було встановлено за словами слюсаря Кравчука, який безпосередньо виявив пошкоджений шланг. Щодо обсягів пошкоджень, свідок вказавши, що в акті зазначено площу затікання лише у ванній кімнаті, оскільки в інших приміщеннях (кухня, коридор) через значний проміжок часу візуальні сліди залиття встигли висохнути, що ускладнило їх об`єктивну фіксацію. Причину складання акту саме 21 жовтня свідок пояснив необхідністю часу для завершення роботи комісії, оформлення висновків та погодження документа, з урахуванням вихідних днів (субота, тиждень). Водночас наголосивши, що підприємство має десятиденний рядок для надання відповідей на звернення. У судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка повідомила, що працює техніком у КП «Ладжитлосервіс» та не має особових чи службових стосунків зі сторонами у справі. Свідок підтвердила, що 17 жовтня 2024 року о 15:40 до підприємства надійшла заявка від мешканців квартири [ADDRESS] із повідомленням про затоплення, в якій зазначалося, що «топлять самі себе» та «усунуть причину самостійно». 18 жовтня 2024 року на підприємство звернулася мешканка квартири [ADDRESS] [PERSON] із повідомленням про затоплення її квартири. Того ж дня було здійснено комісійне обстеження вказаного приміщення. Акт обстеження було складено 21 жовтня 2024 року, що пов`язано з надходженням звернення напередодні вихідних днів (обстеження відбулося у п`ятницю, після чого були вихідні дні - субота та неділя). Свідок брала участь в обстеженні квартири [ADDRESS] та особисто зафіксувала пошкодження: мокрі шви на плитці у кухні, потьоки на вікнах, синьо-зелені плями над вікном, мокрі ділянки у коморі. На думку свідка, причиною затоплення стала вода, яка потрапила з квартири, що розташована поверхом вище. Вона також пояснила, що до складу комісії відповідно до наказу входять технік, головний інженер та слюсар-сантехнік. Зокрема, [PERSON] був включений до складу комісії. Інші працівники (наприклад, відповідальні за покрівлі чи благоустрій) не залучалися, оскільки ситуація не належала до їхньої компетенції. Щодо фіксації площ ушкоджень свідок вказала, що через характер затоплення (вологі шви, сліди залиття) було фізично неможливо точно визначити розміри пошкоджених ділянок. Вказала, що електропроводка у квартирі [ADDRESS] також була мокрою, з цього приводу складався окремий акт електриком підприємства. Свідок надала пояснення щодо алгоритму дій КП «Ладжитлосервіс» у подібних випадках: спочатку на звернення мешканців реагує слюсар для встановлення причини, після чого технік складає акт з описом пошкоджень. Обстеження квартири [ADDRESS] не відбулося, оскільки працівники комісії не змогли потрапити до приміщення двері їм не відчинили. Інформацію про причину затоплення (розрив шлангу) було взято з журналу обліку, до якого її, ймовірно, вніс слюсар Кравчук. Складання акту відбувалося в офісі підприємства. Акт був підписаний власниками квартири [ADDRESS] . Власники квартири [ADDRESS] його не підписували, оскільки під час обстеження були відсутні вдома. Свідок пояснила, що обстеження проводяться лише у робочу годину. Свідок зазначила, що затоплення мало місце 17 жовтня 2024 року, обстеження проводилося 18 жовтня, а акт складено на підставі зафіксованих ушкоджень. Серед наслідків затоплення у квартирі [ADDRESS] свідок назвала: мокра ковдра на стіні, мокрі краї дивану, видимі потьоки на стінах, підлозі, яка була здута. У судовому засіданні також було допитано свідка [PERSON] , який повідомив, що працює слюсарем-сантехніком у КП «Ладжитлосервіс», зі сторонами у справі особисто не знайомий. Свідок підтвердив, що 17 жовтня 2024 року виїжджав за заявкою до квартири [ADDRESS] . Під час огляду ним було виявлено пошкодження розірваний шланг після корінного крана, ймовірно, під мийкою на кухні. На момент прибуття вода вже була перекрита. Мешканці квартири [ADDRESS] повідомили, що усунути несправність власними силами та відмовилися від допомоги. У квартиру [ADDRESS] (розташовану поверхом нижче) свідок не заходив та не обстежував її. У складі комісії, яка проводила огляд квартири [ADDRESS] - 18 жовтня 2024 року, не брав участі. Акт обстеження підписав, оскільки саме ним було виявлено причину затоплення. Свідок не зміг пригадати, чи були у квартирі [ADDRESS] ознаки затоплення на момент його перебування 17 жовтня 2024 року (наявність мокрих плям чи залишків води). Перебував у вказаній квартирі орієнтовно 20 хвилин. Заявку на виклик, за його словами, зробила чергова служба підприємства, а не позивачка [PERSON] . У судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який повідомив, що працює техніком у КП «Ладжитлосервіс» та не має особистих чи службових стосунків із сторонами у справі. Свідок підтвердив, що 17 жовтня 2024 року чергова служба підприємства зареєструвала звернення про затоплення. За цією заявкою на місце події направлено слюсаря [PERSON] , який перекрив стояки водопостачання. Причиною аварії було визначено розрив шлангу до змішувача. 18 жовтня 2024 року, після обіду, свідок разом із техніком [PERSON] здійснивши обстеження квартири [ADDRESS] , де було зафіксовано наслідки затоплення. У квартиру [ADDRESS] (розташовану поверхом вище) потрапити не вдалося, оскільки мешканців не було вдома або вони не відчинили двері. Повторна спроба обстеження квартири [ADDRESS] здійснювалася 21 чи 22 жовтня, але також безрезультатно. Свідок пояснив, що працівники КП «Ладжитлосервіс» працюють виключно у робочу годину (з 08:00 до 17:15, у п`ятницю до 16:00), а вихідними є субота та тиждень. У зв`язку з цим складання акта обстеження 21 жовтня вважає звичайною практикою, оскільки акт оформлюється не безпосередньо на місці, а в офісі підприємства. Свідок впевнено заявивши, що затоплення сталося з квартири, що розташована поверхом вище. Характер залиття охарактеризував як «середній» були помітні потьоки, мокрі меблі, намокла ковдра, підлога могла бути здутою, а деякі міжкімнатні двері не зачинялися. Дата фактичного затоплення 17 жовтня 2024 року, однак в акті зазначено 18 жовтня, оскільки саме в цей день було зареєстровано заяву від мешканців квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який повідомив, що є сином позивачки [PERSON] . Свідок зазначив, що 17 жовтня 2024 року після 16:00 прибув до квартири своєї матері (квартира [ADDRESS] ), де виявив значні ознаки затоплення: у поміщенні все було мокрим, відчувався сильний запах, подібний до запаху глині. Піднявшись до квартири [ADDRESS] (мешканки [PERSON] ), він побачивши, що у сусідів також була вода, і ті вимочували підлогу. За його словами, мешканка квартири [ADDRESS] повідомила, що «вирвало шланг». Водночас вона відмовилася спуститися вниз для огляду квартири позивачки. Свідок зауважив, що це було не перше підтоплення з боку квартири [ADDRESS] . Під час перебування у квартирі матері його вдарило струмом при спробі ввімкнути освітлення у ванній кімнаті, оскільки вода потрапила на вимикач. Приблизно за 10 хвилин до квартири повернулася його мати, і вони разом почали прибирати воду. Він також бачив, як мешканці квартири [ADDRESS] винесли мокрий палас та повісили його сушитися. Свідок повідомив, що внаслідок залиття у квартирі матері розбухнули двері та вікна, що ускладнило їх зачинення. Увечері 17 жовтня він мав розмову з [PERSON] з квартири [ADDRESS] , яка заявила, що не має наміру відшкодовувати спричинену шкоду та порадила звертатися до ЖЕКу. Того ж дня, 17 жовтня, свідок самостійно зателефонував до житлово-експлуатаційної організації, повідомивши про затоплення та адресу квартири. Йому відповіли, що виїзд неможливий у зв`язку із завершенням робочого дня. Інших представників ЖЕКу у його присутності не було; подальшу взаємодію із ЖЕКом він знає лише зі слів матері. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину та відомостями з Державного реєстру речових прав (а.с. 11, 12). Квартира [ADDRESS] цього ж будинку, що\~розташована над квартирою позивачки, належить відповідачці [PERSON] , що стверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визнається сторонами (а.с. 15). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб підтверджується зміна 02.06.2018 відповідачкою прізвища - з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 93-94). Про стан квартири [ADDRESS] і наслідки залиття комісією у складі: техніків - [PERSON] , [PERSON] та сантехніка [PERSON] було складено акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 21 жовтня 2024 року, і в цей же день був затверджений директором КП «Ладжитлосервіс» І.Б. Зубрицьким (а.с. 13). В Акті зазначено, що власник квартири [ADDRESS] [PERSON] затопив квартиру [ADDRESS] , що знаходиться поверхом нижче і що причиною залиття став порив шлангу під`єднання до мийки на кухні. Також в Акті зазначено, що при обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено: ванна кімната - на стелі водоемульсійна фарба, мокрі плями, проявляється коричневий колір (0,4 кв. м), (1,4 кв.м), є відшарування плитки в місцях стікання води; вода потрапила в світильник, намокла електропроводка; кухня: на стелі перфорована плитка, на стінах плитка. На стінах міжплиточні шви мокрі, люстра з водою, є здуття на підлозі; кімната - на стелі водоемульсійна фарба, є мокрі плями на всіх рустах та по периметру кімнати; є залиття меблів, підлоги, підвіконня; на стінах шпалери - є відшарування по швах; над вікном плями мають коричневий колір; на вікнах (скло) видні потьоки, є відшарування, вікно не відчиняється; лиштва над дверима має розшарування, є здуття на підлозі; коридор - на стелі водоемульсійна фарба, є вологі плями по русту (2 шт. по 1 кв. м), намокла електропроводка, замокла доріжка та килими, двері не закриваються (3 шт.), є здуття на підлозі; по всій квартирі намокла електропроводка. Причиною залиття вказано порив шлангу під`єднання до мийки на кухні в квартирі [ADDRESS] . Висновки та рекомендації комісії: власнику квартири [ADDRESS] полагодити несправність та вчасно перевіряти справність сантехнічного обладнання та труб. Позивачкою надано фото та відеозапис, на яких зафіксовані наслідки затоплення квартири [ADDRESS] , які були оглянуті судом. Зафіксовані на вказаних носіях наслідки узгоджуються в цілому з їх описом в Акті від 21 жовтня 2024 року та визнаються сторонами (а.с. 16-24). У відповіді за № 78 від 25.02.2025 за підписом директора КП «Ладжитлосервіс»\~Зубрицького І.Б.,\~зазначено,\~що на\~момент обстеження\~квартири [ADDRESS] власником\~особового рахунку\~№ [NUMBER] \~являвся [PERSON] .\~10.01.2025\~ [PERSON] \~звернулась з\~заявою щодо\~зміни власника\~особового рахунку.\~Власником особового\~рахунку №\~ [NUMBER] квартири [ADDRESS] на даний час є [PERSON] , звернень щодо зміни власника не надходило. Внесення в Акт від 21 жовтня 2024 року станом на 21.02.2025 неможливе. До листа додано копії - заяви [PERSON] , довідки про власника особового рахунку квартири [ADDRESS] , квитанції про сплату послуг на утримання будинку від імені [PERSON] (а.с. 34-37). Згідно наказу директора [PERSON] за №13 від 29.01.2024 у КП «Ладжитлосервіс» створено комісію з обстеження та складання акту обстеження у складі: головного інженера КП «Ладжитлосервіс» Асюченка В.Ф. - голова комісії; майстер OEM КП «Ладжитлосервіс» Сас В.В. - член комісії; інженер КП «Ладжитлосервіс» Самкова Ю.М. - член комісії; технік КП «Ладжитлосервіс» Брижата І.М. - член комісії; технік КП «Ладжитлосервіс» [PERSON] - член комісії; майстер дільниці благоустрою КП «Ладжитлосервіс» - Матвійчук Л.М. - член комісії (а.с. 77). На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивачі послалися на локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01, виготовлений\~ТОВ «Енергосервіс ЛТД», згідно з якими поточний ремонт приміщень квартири внаслідок затоплення за адресою: [ADDRESS] становить 58\~044\~грн 00\~коп. (а.с. 26-32). Кошторис складений інженером-проектувальником ТОВ «Енергосервіс ЛТД» Савчуком Ю.В., який отримав кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури (а.с. 70), та керівником ТОВ «Енергосервіс ЛТД» Савчуком В.М. На печатці зазначено, крім того, кваліфікаційний сертифікат АР № 011391, виданий Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі\~статтею 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини другої\~статті 22 ЦК України\~збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. У частині першій\~статті 81 ЦПК України\~закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої\~статті 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачка є\~власником квартири [ADDRESS] \~у цьому\~ж будинку. 17 жовтня 2024 року відбулося затоплення квартири [ADDRESS] , що підтверджується письмовими доказами, поясненнями сторін та свідченнями свідків. Цей факт, а також дата події не заперечуються сторонами. Зокрема, відповідачка підтвердила, що цього дня у її квартирі стався порив шлангу під`єднання до мийки на кухні, внаслідок чого вона викликала сантехніка. На підтвердження факту затоплення позивачкою надано акт обстеження квартири, складений 21 жовтня 2024 року комісією у складі працівників КП «Ладжитлосервіс». Повноваження складу комісії підтверджені відповідним наказом директора підприємства. В акті детально зафіксовано характер пошкоджень у квартирі позивачки та визначено причину залиття порив шлангу у квартирі [ADDRESS] . Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Зі змісту Акту вбачається, що власник квартири [ADDRESS] затопив квартиру [ADDRESS] . При обстеженні квартири [ADDRESS] було встановлено, що ванна кімната - на стелі водоемульсійна фарба, мокрі плями, проявляється коричневий колір (0,4 кв. м), (1,4 кв.м), є відшарування плитки в місцях стікання води; вода потрапила в світильник, намокла електропроводка; кухня: на стелі перфорована плитка, на стінах плитка. На стінах міжплиточні шви мокрі, люстра з водою, є здуття на підлозі; кімната - на стелі водоемульсійна фарба, є мокрі плями на всіх рустах та по периметру кімнати; є залиття меблів, підлоги, підвіконня; на стінах шпалери - є відшарування по швах; над вікном плями мають коричневий колір; на вікнах (скло) видні потьоки, є відшарування, вікно не відчиняється; лиштва над дверима має розшарування, є здуття на підлозі; коридор - на стелі водоемульсійна фарба, є вологі плями по русту (2 шт. по 1 кв. м), намокла електропроводка, замокла доріжка та килими, двері не закриваються (3 шт.), є здуття на підлозі; по всій квартирі намокла електропроводка. Причиною залиття вказано порив шлангу під`єднання до мийки на кухні в квартирі [ADDRESS] . Висновки та рекомендації комісії: власнику квартири [ADDRESS] полагодити несправність та вчасно перевіряти справність сантехнічного обладнання та труб. З вказаним\~актом була\~ознайомлена мешканка\~квартири [ADDRESS] \~ [PERSON] .\~Власник квартири\~ [ADDRESS] \~ [PERSON] \~ознайомлена не\~була.\~З показів\~свідків,\~працівників КП «Ладжитлосервіс», вбачається, що вони в ході оформлення наслідків затоплення квартири [ADDRESS] , намагалися потрапити в квартиру [ADDRESS] , однак там нікого не було. Враховуючи встановлене вище,\~оцінивши докази у їх сукупності,\~суд вважає доведеним факт, що залиття квартири\~\~позивачки\~сталося внаслідок того, що в квартирі [ADDRESS] , власником якої є відповідачка, стався порив шлангу під`єднання до мийки на кухні в квартирі, за якого сталося залиття квартири, наявність\~шкоди, яка підтверджена локальним кошторисом на будівельні роботи, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача з відповідачки\~підлягає стягненню на користь позивачки сума завданої майнової та моральної шкоди. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, вартість збитків, які завдані залиттям квартири позивача, складає 48 370 грн, тобто без врахування податку на додану вартість (58 044 грн 9 674 грн = 48 370 грн.) Посилання представника відповідача на те, що акт про залиття квартири не відповідає вимогам щодо його змісту та форми, отже не може бути належним доказом розміру завданої шкоди, суд не приймає до уваги виходячи з того, що сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані. Зазначене узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного суду від 27.03.2019 у справі № 643/19078/15-ц та від 08.05.2018 у справі № 638/9035/16-ц. Разом з тим, судом було встановлено, що сторонами не заперечувалось, що актом від 21 жовтня 2024 року констатовано, що залиття квартири позивачки 17 жовтня 2024 року мало місце в внаслідок того, що в квартирі [ADDRESS] стався порив шлангу під`єднання до мийки на кухні. Тобто, відповідачка визнає факт та обставини залиття квартири [ADDRESS] з її вини, вона відвідувала квартиру, бачила пошкодження, які утворилися внаслідок затоплення, пропонувала позивачці відшкодування. Фактично позиція відповідачки зводиться з незгодою з об`ємом ушкоджень квартири [ADDRESS] та розміром заявленої матеріальної шкоди, які вважає занадто завищеними. Разом з цим відповідачка не спростували належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у залитті квартири позивачки, клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивачки не заявляла та не надали інших доказів щодо розміру спричиненої позивачам майнової шкоди для спростування висновків, наведених у локальному кошторисі на будівельні роботи ТОВ «Енергосервіс», хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Тобто, наданий позивачкою акт в цілому за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачкою не спростовані. Також суд\~констатує,\~що вказаний\~кошторис складений\~інженером-проектувальником\~ТОВ «Енергосервіс\~ЛТД» Савчуком\~Ю.В.,\~який отримав\~кваліфікаційний сертифікат\~відповідального виконавця\~окремих видів\~робіт (послуг),\~пов`язаних\~зі створенням\~об`єктів\~архітектури,\~та керівником\~ТОВ «Енергосервіс\~ЛТД» Савчуком\~В.М.\~На печатці\~зазначено,\~крім того,\~кваліфікаційний сертифікат\~АР №\~011391,\~виданий Атестаційною\~архітектурно-будівельною\~комісією Міністерства\~регіонального розвитку,\~будівництва та\~житлово-комунального\~господарства.\~З огляду\~на вказане\~у суду\~не має\~підстав ставити\~під сумнів\~наведені у\~кошторисі розрахунки,\~які проведені\~відповідними спеціалістами.\~Водночас,\~заперечуючи вказаний\~кошторис сторона\~відповідача власних\~контрозрахунків не\~надала,\~як і\~не заявила про проведення\~відповідної судової\~експертизи. Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири. Отже, шкода, завдана позивачці залиттям квартири, що відбулося внаслідок пошкодження у квартирі відповідачки порив шлангу під`єднання до мийки на кухні, підлягає відшкодуванню саме відповідачкою, оскільки вона як власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири. Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, яка викладена Верховним Судом у постанові № 344/3303/16-ц від 03 жовтня 2018 року. VІ. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладеними у п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Як видно з матеріалів справи, внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] , що сталося через несправність сантехнічного обладнання в квартирі [ADDRESS] , яка належить відповідачці, позивачці були заподіяні моральні страждання, психологічний дискомфорт та емоційне напруження. Це зумовлено пошкодженням її житлового приміщення та порушенням звичних побутових умов проживання, необхідністю усунення наслідків затоплення, організацією відновлювальних робіт, здійсненням збору доказів, зверненням до комунальних установ, а також реалізацією права на суд. Позивачка зазначає, що після затоплення тривалий час не мала можливості користуватися власним житлом у повному обсязі, її звичний спосіб життя був суттєво порушений, що спричинило тривале моральне напруження, нервові переживання, психологічний дискомфорт. Така ситуація створила для неї несприятливі побутові умови та психологічний тиск, що є типовими проявами моральної шкоди, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 23 ЦК України душевними стражданнями, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна. Суд враховує, що шкода нанесена в межах житлового приміщення позивачки, яке має особливе значення для особи, є об`єктом її емоційної прив`язаності та виконує функцію забезпечення базових життєвих потреб у безпеці, стабільності та спокою. Порушення цілісності та функціональності такого простору, зокрема внаслідок раптового затоплення, що супроводжує матеріальні втрати та пошкодження майна побутового приміщення, об`єктивно впливає на психоемоційний стан особи та може спричинити психологічний дискомфорт навіть за будь-якої шкоди фізичному чи психічному здоров`ю. Отже, наявність моральної шкоди є доведеною, як і причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідачки та виникненням зазначених негативних наслідків для позивачки. Суд бере до уваги, що протиправна бездіяльність відповідачки полягала у неналежному утриманні сантехнічного обладнання у своїй квартирі, що стало безпосередньою причиною інциденту, а отже, і моральних страждань позивачки. Позивачка оцінює розмір моральної шкоди в 15 000 грн, що, на її думку, відповідає ступеню пережитих нею страждань. Водночас, суд, діючи на засадах розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням усіх обставин справи, в тому числі тривалості та характеру моральних страждань, рівня порушення життєвого устрою позивачки, дійшов висновку, що заява про розмір моральної шкоди є завищеною. Зважаючи на це, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір відшкодування моральної шкоди на суму 5 000 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами Щодо витрат на правничу допомогу Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем заявлено вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 14 500 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачкою подано належні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу (а.с. 38-41). Проаналізувавши кожну складову наданої адвокатом правової допомоги на предмет її обґрунтованості і розумності, суд

Outcome: partial