Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості: за договором про споживчий кредит №101610130 від 18 жовтня 2021 року в розмірі 15317.91 грн, з яких: 3658 грн. заборгованість за тілом кредиту та 11659.91 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом на дату відступлення права вимоги, за договором позики № 3484903747-142920 від 01 листопада 2021 року в розмірі 13390.50 грн, з яких: 3500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 199 грн. заборгованість за нарахованими процентами на день відступлення права вимоги, 9691.50 грн. заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по час виготовлення розрахунку заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказала, що 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101610130 (надалі - договір), згідно з умовами якого відповідач отримала 4 000.00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Згідно із п.1.2, 1.3, 1.4 вказаного договору сума кредиту становила 4 000 грн., кредит надавався на строк 21 день з 18 жовтня 2021 року із кінцевою датою повернення - 08 листопада 2021 року. Відповідно до п.1.5.1, 1.5.2 договору комісія за надання кредиту, яка нараховувалась за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово складала 400 грн., а проценти за користування кредитом: 1050.00 грн, які нараховувались за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно із п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надано позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно із п.6.4, 6.5 договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручний підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки, договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4 000.00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти. 10 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про споживчий кредит №101610130 від 18 жовтня 2021 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором про споживчий кредит №101610130 від 18 жовтня 2021 року. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на день звернення до суду із позовом заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів, сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 15317.91 грн, з яких: 2658 грн. заборгованість за тілом кредиту та 11659.91 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом на дату відступлення права вимоги. Оскільки на даний час відповідач не виконує свої зобов`язання і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути із [PERSON] суму заборгованості в розмірі 15317.91 грн. Крім того, позивач вказав, що 01 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія "ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] на підставі заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом, було укладено договір позики №3484903747-142920 "Проста позика". Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3500 грн., встановлено строк користування кредитом 20 днів, який починається із 01 листопада 2021 року та закінчується 21 листопада 2021 року включно, 1.85% відсоткову ставку за один день користування кредитом. 07 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія "ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07/03/23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за договором позики №3484903747-142920 від 01 листопада 2021 року. Станом на день звернення до суду із позовом заборгованість за договором позики відповідачем не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів, сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 13390.50 грн., з яких: 3500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 199 грн. заборгованість за нарахованими процентами на день відступлення права вимоги, 9691.50 грн. заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по час виготовлення розрахунку заборгованості. Оскільки на даний час відповідач не виконує свої зобов`язання і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути із [PERSON] суму заборгованості в розмірі 13390.50 грн. Також позивач просить стягнути із відповідача судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422.40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 13 000.00 грн. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не з"явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі із мотивів, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подала до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що позовні вимоги вона визнає частково. Зокрема, зазначила, вона визнає факт укладення кредитних договорів, по одному із яких вона виконала свої зобов"язання на загальну суму 8042 грн. Просить зменшити розмір штрафних санкцій, які є непропорційними до суми основного зобов"язання. Також вважає, що витрати на правову допомогу позивача є необгрунтованими, а тому просить у їх стягненні відмовити. Крім того, з урахуванням того, що в даний час вона не працює, просить розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини. 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 101610130 (надалі - договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 4 000.00 грн строком на 21 день з 18 жовтня 2021 року із кінцевою датою повернення - 08 листопада 2021 року, сплатою комісії, процентів за користування кредитом. Як передбачено п.1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити позичальник за цим договором, складає 1450 грн. в грошовому виразі та 21.522 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позивальника за кредитом складає 5450 грн. Відповідно до пунктів 1.5.1, 1.5.2 договору комісія за надання кредиту: 400.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом: 1050.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктами 1.6, 1.7 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, особливості нарахування процентів визначені у п.2.2, 2.3 договору. Відповідно до п. 6.1 договору цей кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку, вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті товариства. Після укладення цей договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 договору). Згідно з п.6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погодилась з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) та підтвердила, зокрема, що: вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Із довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» вбачається, що [PERSON] уклала договір № 101610130 від 18 жовтня 2021 року за допомогою одноразового ідентифікатора S24485, 18 жовтня 2021 року, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 380971614150. Як вбачається із додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 101610130 від 18 жовтня 2021 року, який є графіком платежів, зазначено дату платежу 08 листопада 2021 року та суму до сплати: кредит - 4000 грн; комісія за надання кредиту - 400.00 грн; проценти - 1050 грн. Додаток № 2 до договору про споживчий кредит № 101610130 від 18 жовтня 2021 року, який є паспортом споживчого кредиту № 101610130, містить аналогічні умови щодо суми та строку кредиту, розміру комісії та процентів. Також зазначено, що паспорт підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Анкета-заява на кредит № 101610130 від 18 жовтня 2021 року включає аналогічні умови щодо суми та строку кредиту, розміру комісії та процентів. Також зазначено особисті дані [PERSON] (ідентифікаційний номер, дата народження, адреса реєстрації місця проживання, номер мобільного телефону позичальника, паспортні дані) та відображений посекундний процес оформлення та розгляду заяви № 101610130. Платіжною квитанцією №1797178490 від 18 жовтня 2021 року підтверджено перерахування платником ТОВ «Мілоан» 4000.00 грн отримувачу - [PERSON] , банк отримувача: pb, код банку VISA, призначення платежу: кошти згідно із договором № 101610130. ТОВ «Мілоан» надало відомості про щоденні нарахування та погашення із зазначенням дати операції та суми за договором № 101610130 від 18 жовтня 2021 року. Також ТОВ «Мілоан» надало розрахунок заборгованості за договором № 101610130 від 18 жовтня 2021 року: станом на 14 січня 2022 року тіло кредиту становить - 3658 грн., проценти за користування кредитом 9099.31 грн. 01 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія "ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] на підставі заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом, було укладено договір позики №3484903747-142920 "Проста позика". Відповідно до п.2.2,2.3 умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3500 грн., встановлено строк користування кредитом 20 днів, який починається із 01 листопада 2021 року та закінчується 21 листопада 2021 року включно, 1.85% відсоткову ставку за один день користування кредитом. Згідно із п.2.1 цього договору позичальник зобов"язалась повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому договором. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст.3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Так, 10 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» (далі - Клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - Фактор) укладено договір факторингу № 13-01/2022-79. Відповідно до п.2.1 договору факторингу № 10-02/2022-50 за цим договором клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 50 173 520 грн. 95 коп., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно із п. 2.2, 2.4, 2.5 договору № 10-02/2022-50 відповідно до умов цього договору фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Як вбачається із реєстру боржників, який є додатком № 3 до договору № 10-02/2022-50 від 10 лютого 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 101610130 від 18 жовтня 2021 року у загальній сумі 12757.31 грн, з яких: 3658 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9099.31 грн - заборгованість за процентами. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (далі - первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 (далі - договір № 10-01/2023). Відповідно до п.2.1 договору № 10-01/2023 за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. За змістом п.5.4 договору № 10-01/2023 до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань відповідно до законодавства та умов договорів позики. Як вбачається з Реєстру боржників, який є додатком № 3 до договору № 10-01/2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 101610130 від 18 жовтня 2021 року у загальній сумі 15317.91 грн, з яких: 3658 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11659.91 грн - заборгованість за процентами. Згідно із розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 20 травня 2025 року за кредитним договором № 101610130, відповідач має заборгованість у загальній сумі 15317.91 грн, з яких: 3658 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11659.91 грн - заборгованість за процентами. У період з 10 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року за 14 дні ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало відповідачу відсоток за користування кредитом за відсотковою ставкою 5.0 відсотка денних, що складає суму 2560.60 грн. За встановлених обставин, суд приходить висновку, що відповідно до вимог законодавства ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 101610130 від 18 жовтня 2021 року. Судом також з"ясовано, що 07 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія "ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07/03/23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за договором позики №3484903747-142920 від 01 листопада 2021 року. Відповідно до п.2.1 договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Пунктом 5.4 договору передбачено, що до нового кредитора переходять права кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань відповідно до законодавства та умов договорів позики. Як вбачається з Реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору № 07/03/2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №3484903747-142920 від 01 листопада 2021 року у загальній сумі 3699 грн, з яких: 3500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 199 грн - заборгованість за акційними процентами. Згідно із розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 20 травня 2025 року за договором № 3484903747-142920, відповідач має заборгованість у загальній сумі 13390.50 грн., з яких: 3500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 199 грн. заборгованість за нарахованими процентами на день відступлення права вимоги. За період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року за 140 днів ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» нарахувало відповідачу відсоток за користування кредитом за відсотковою ставкою 3.9 відсотка денних, що складає суму 9691.5 грн. Отже, відповідно до розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем станом на 20 травня 2025 року за договором №3484903747-142920 складає 13390.50 грн. Невиконання відповідачем договірних зобов`язань і стало причиною звернення позивача за захистом своїх прав до суду. Суд, погоджуючись із розміром заборгованості відповідача за тілом кредиту, не може погодитися з аргументами позивача щодо нарахування процентів за кредитними договорами з таких підстав. Так, згідно з умовами договору про споживчий кредит №101610130 від 18 жовтня 2021 року грошові кошти надано [PERSON] на період з 18 жовтня 2021 року по 08 листопада 2021 року, сума кредиту - 4000 грн, проценти за користування кредитом - 1050 грн, одноразова комісія за надання кредиту 400 грн., загальна вартість кредиту 5450 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з позичальника 11659.91 грн заборгованості за відсотками за договором про споживчий кредит №101610130 від 18 жовтня 2021 року, оскільки сторонами визначено строк кредитування і те, що розмір відсотків буде становити 1050 грн. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/19 (провадження №61-8829сво21) зазначено, що: «Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (not individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the dominant influence of one of the party). Contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище, оскільки саме вона допустила таку двозначність. Сontra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (постанова Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі №613/1436/17). Однак, позивач, нараховуючи заборгованість за процентами, виходив з інших умов кредитування, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін договору, в той час коли відповідач, як споживач банківських послуг, є слабшою стороною цих правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути проценти за користування кредитом згідно із договором № 101610130 від 18 жовтня 2021 року в розмірі 1050 грн. З аналогічних міркувань суд вважає, що підлягає стягненню з [PERSON] проценти за користування кредитом згідно із договором позики № 3484903747-142920 від 01 листопада 2021 року в розмірі 1300 грн., оскільки саме такий розмір процентів передбачений вказаним договором. В цьому випадку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статі 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Разом з тим, вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат відповідно до частини другої статті 625 ЦК України позивач не заявляв. За таких обставин судом встановлено, що відповідач отримала кредит за договором про споживчий кредит №101610130 від 18 жовтня 2021 року, за договором позики № 3484903747-142920 від 01 листопада 2021 року, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені вказаними договорами, отримані в кредит кошти та проценти не повернула, тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості розмірі 4708 грн., з яких 3658 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1050 грн. - заборгованість за процентами, а також заборгованості у розмірі 4800 грн., з яких 3500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1300 грн. заборгованість за процентами. Оскільки позов задоволений частково, а саме на 33.12%, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 802.30 грн. (33.12% від 2422,40 грн.) сплаченого ним судового збору. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13 000.00 грн., слід зазначити наступне. Представником позивача долучено до позовної заяви копію договору про надання правової допомоги № 02-09/2024-7 від 02.09.2024, копію акту № 8 про надання юридичної допомоги від 30 квітня 2025 року. Відповідно до п. 4.1 договору про надання правової допомоги, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та фізичною особою- підприємцем [PERSON] вартість послуг виконавця визначається на підставі тарифів виконавця і зазначається сторонами в акті про надання юридичної допомоги. Як слідує з акта виконавцем надано послуги, а саме складення позовної заяви - 9000 грн., вивчення документів - 4000 грн., а всього 13000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (частина п`ятастатті 135 ЦПК України). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно достатті 131-2 Конституції Українидля надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених устатті 61 цього Кодексу. Отже, у малознічній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] , з якою позивач уклав договір про надання правової допомоги, має повноваження на надання юридичних послуг, в тому числі послуг адвоката, а Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23 (провадження № 61-18123св23) зазначив, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13липня 2022року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). З урахуванням викладеного, у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000.00 грн. необхідно відмовити. Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення у зв"язку із незадовільним фінансовим станом, то суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3, 4 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Однак, жодних даних, за винятком довідки ТОВ "РІА РЕГІОНИ" від 17 червня 2025 року про те, що [PERSON] знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати на період дії в Україні воєнного стану, які б підтверджували обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, відповідачем до заяви не долучено. Також відсутні у матеріалах справи дані про важкий фінансовий стан відповідача.

Outcome: partial