Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У червні 2025 року представник [PERSON] адвокат Алієв Айдин Тапдигалі Огли звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович у якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 114654 від 08.06.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», ЄДРПОУ 40340222, загальну суму в розмірі 44927,75 грн.; вирішити питання про судові витрати. Зокрема обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що виконавчий напис № 114654 від 08.06.2021 року вчинений з порушенням законодавства, оскільки первісний стягувач не набув права на стягнення сум за кредитним договором у безспірному порядку, а нотаріус не переконався у такому, чим порушив порядок вчинення виконавчого напису. Також, за доводами позивача, оскільки кредитний договір №002-15501-311012 від 31.10.2012 року не був нотаріально посвідченим та з 22.02.2017 року не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, приватний нотаріус Остапенко Є.М. не мав права вчиняти виконавчий напис за №114654 від 08.06.20021, а тому такий виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25.06.2025 року у справі № 521/9530/25 було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, викликано учасників справи, призначено дату судового засідання. Відповідач правом на подання відзиву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України не скористався. Водночас, 26.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від відповідача у даній справі - ТОВ «"ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС"» надійшла заява про визнання позову (вх. №42233), у якій представник відповідача вказав, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; просив повернути позивачу з Державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним під час подання позову. Вказану заяву судом було долучено до матеріалів цивільної справи. 04.08.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат (вх. №51370), у якому адвокат Алієв Айдин Таптигалі Огли просив суд стягнути з ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 15000 грн. Вказане клопотання судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами вказаного клопотання, сторона позивача вказала, що у позовній заяві нею зазначалось, що судові витрати, які були витрачені з боку позивачки при зверненні до суду з даною позовною заявою складаються із суми витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., які позивачка зобов`язалась сплатити адвокату протягом 3-х днів з дня винесення остаточного рішення по справі, але в будь-якому разі не пізніше 31 грудня 2025 року. Інших судових витрат в ході розгляду справи позивач нести не планує. \~ \~ \~ \~Так, за доводами позивача, який посилається на вимоги ст. 137 ЦПК України, витрати позивача в загальному розмірі 15000 грн. на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та доводяться належними й допустимим доказами. В той же час 26.06.2025 року та 05.08.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача надійшли клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які є аналогічними за своїм змістом та у яких відповідач просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 15 000 грн. до 1 000 грн., аргументуючи свою позицію тим, що витрати, які понесе позивач під час розгляду справи не є співмірними із значенням справи для сторони, складністю справи та поведінкою відповідача, який визнав позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Клопотання судом долучені до матеріалів цивільної справи. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представників, що розглянуто судом та задоволено. Треті особи про дату, час та місце розгляду справи також були повідомлені належним чином, шляхом направлення до їх Електронних кабінетів процесуальних документів суду. Будь-яких заяв або клопотань суду не надали, про причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню потребують задоволення в повному обсязі в частині позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не потребує виконання та потребує часткового задоволення в частині вирішення питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат у справі, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії паспорту позивача [PERSON] , [INFO] народилася в місті Одесі та зареєстрована в місті Одесі. 08.06.2021 року, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №114654, згідно із яким пропонується стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , грошові кошти на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», ЄДРПОУ 40340222, якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», відступлено права вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами», відступлено права вимоги на підставі Договору факторингу №20-ФК від 09.07.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, відступлено права вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому ПАТ «Дельта Банк», ЄДРПОУ 34047020, на підставі Договору відступлення права вимоги №195/К від 09.02.2018 року, відступлено права вимоги за Кредитним договором №002-15501-311012 від 31.10.2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] , у загальному розмірі 44927 грн. 75 коп. 23.02.2022 року, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», в особі представника, звернулося на ім`я приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №114654 від 08.06.2021. 26.07.2022 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. було відкрите виконавче провадження № 69504997 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 08.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 114654, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості у загальному розмірі 44927 грн. 75 коп. Також у матеріалах справи наявна заява приєднання до кредитного договору №002-1501-311012, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Інших належних та допустимих письмових доказів щодо наявних між сторонами спірних правовідносин, матеріали цивільної справи не містять. Також, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем було надано договір про надання правничої допомоги №02/06/25 від 02.06.2025 року, укладений між [PERSON] та позивачкою; Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги № 02/06/25 від 02.06.2025 року, у якій сторони погодили, що за надання правничої допомоги у суді щодо скасування виконавчого напису та представництва інтересів позивачки в інших органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, клієнт виплачує адвокату гонорар в сумі 15 000 грн. Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди №1 № 02/06/25 від 02.06.2025 року сторони погодили, що клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 100% від суми, визначеному в п. 1 цієї Додаткової угоди протягом 3-х днів з дня винесення остаточного рішення по справі, але в будь-якому разі не пізніше 31 грудня 2025 року. І договір про надання правничої допомоги і додаткова угода до нього підписані клієнтом та адвокатом без застережень та зауважень. На виконання договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, сторони підписали Акт приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 02/06/25 від 02.06.2025 року. Окрім наведеного у матеріалах справи наявна копія ордера на надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Алієвим Айдином Тапдигалі огли від 09.06.2025 року ВН №1525014. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для визнання оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За загальним правилом відповідно до ст.15,16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом за допомогою спрощеної позасудової процедури. Така процедура полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредиторам за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~ст. Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням вимог ст.\~15,16,18 ЦК України, ст.\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пунктів 1 та 2\~Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172\~(із змінами від 22.02.2017 року відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14) «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності) з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Таким чином, починаючи із 22.02.2017 року серед документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, немає кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі. За позицією суду касаційної інстанції, викладеною у постанові у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В порядку\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Звернення боржника із позовом до особи, яка звернулась за виконавчим написом (стягувача) відповідає позиції Верховного Суду (така позиція узгоджена у справі № 200/3452/17). Оспорюючи виконавчий напис, позивач зазначала, що Приватним нотаріусом не було дотримано вимогу щодо безспірності її заборгованості перед стягувачем, оскільки останнім Приватному нотаріусу не було надано на підтвердження такої безспірної оригіналу кредитного договору. Так, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Остапенком Є. М. 08.06.2021 року, тобто вже після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, вчиняючи 08.06.2021 року виконавчий напис, Приватний нотаріус мав витребувати у стягувача оригінал кредитного договору, який мав бути посвідчений нотаріально. Водночас, матеріали справи не містять ані належним чином посвідченого кредитного договору, ані договорів про відступлення прав вимоги до боржника, та докази про дотримання стягувачем вимог щодо надання нотаріусу відомостей про безспірність заборгованості боржника відповідачем в процесі розгляду справи суду не надані ані відповідачем, ані Третіми особами у даній справі, з огляду на що суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є доведеними та обґрунтованими, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає таке. Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Так, у даній справі, на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката позивачем суду було надано договір про надання правничої допомоги №02/06/25 від 02.06.2025 року, укладений між [PERSON] та позивачкою. Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги № 02/06/25 від 02.06.2025 року, сторони погодили, що за надання правничої допомоги у суді щодо скасування виконавчого напису та представництва інтересів позивачки в інших органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 15 000 грн. Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди №1 № 02/06/25 від 02.06.2025 року сторони погодили, що клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 100% від суми, визначеному в п. 1 цієї Додаткової угоди протягом 3-х днів з дня винесення остаточного рішення по справі, але в будь-якому разі не пізніше 31 грудня 2025 року. І договір про надання правничої допомоги і додаткова угода до нього підписані клієнтом та адвокатом без застережень та зауважень. Разом з тим, на виконання договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, сторони підписали Акт приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 02/06/25 від 02.06.2025 року, відповідно до якого визначили перелік наданих адвокатом послуг, а саме: усна консультація та аналіз документів 2 години; підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики 3 години; підготовка та складання позовної заяви 4 години; подання позовної заяви через електронний суд 1 година; відвідування офісу приватного виконавця для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 69504997 3 години; направлення інших процесуальних документів 1година. Також, у зазначеному акті визначено, що виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги, правову допомогу у повному обсязі, вартість послуг виконавця за цим договором складає 15000 грн. В той же час, за доводами клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідача від 26.06.2025 року та 05.08.2025 року щодо розміру правничої допомоги, зазначена позивачем сума витрат у розмірі 15000 грн. не є співмірною предмету спору, обсягу виконаних адвокатом робіт. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відтак, враховуючи складність даної справи, обсяг здійснених адвокатом робіт та послуг, наданих позивачу, суд вважає, що викладені відповідачем у клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу доводи є такими, що частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому заявлені позивачем витрати на правничу допомогу потребують зменшення до 3000 грн. Щодо витрат по сплаті судового збору суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, за вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50% судового збору. Згідно із ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У даній справі відповідачем, за вимогами заяви від 26.06.2025 року позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню визнано в повному обсязі, з огляду на що, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп. Іншу частину судового збору у розмірі 484 грн. 48 коп. позивачу належить повернути з Державного бюджету України.

Outcome: partial