Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У червні 2024 року\~до суду надійшов позов [PERSON] , у якому позивач просив суду: -визнати [PERSON] , [INFO] , батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; -внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] зазначивши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що знаходився з 2017 року у близьких стосунках з [PERSON] , яка [INFO] народила їхнього сина - [PERSON] . При отриманні свідоцтва про народження в графі «батько» [PERSON] зазначила « [PERSON] » через проблеми у стосунках з позивачем. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері, оскільки позивач не був записаний батьком дитини, опікуном було призначено бабусю - [PERSON] . Враховуючи, що позивач є біологічним батьком дитини він звернувся до суду з цим позовом. Відповідачем подано відзив, в якому зазначає, що після смерті доньки позивач відмовився забрати та виховувати дитину. Іноді позивач бере дитину та проводить з нею час, однак постійно матеріальної допомоги не надає. Наданий позивачем висновок молекулярно-генетичної експертизи є незаконним, оскільки відповідач не була обізнана про її проведення. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому наводить доводи щодо обставин зазначених у відзиві. Ухвалою від 17.06.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою від 07.03.2025 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу у зв`язку з чим зупинено провадження у справі. Ухвалою від 01.05072025 року поновлено провадження у справі. Протокольною ухвалою від 11.08.2025 року закрито підготовче провадження у справі. У судовому засіданні представники позивач та представник позивача просили позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача не заперечували проти задоволення позову враховуючи результати експертизи. У судове засідання представники третіх осіб не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії відповіді начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шапіро Я. від 21.01.2021 року, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені до актового запису про народження №229 від 25.02.2020 року складеного Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно до ч.1 ст.135 СК України (заява матері від 25.02.2020 року). Згідно розпорядження Голови адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради від 23.02.2021 року № 47-Р, надано дитині [PERSON] , [INFO] , статус дитини-сироти, у зв`язку із смертю матері [PERSON] [INFO] , про що Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.12.2020 року складено актовий запис № 533. На підставі розпорядження Голови адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради від 01.03.2021 року № 51-Р, призначено [PERSON] опікуном над дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку експерта №172-МГ від 11.06.2025 року складеного експертом Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Хотієнко І.В., [PERSON] [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у собі, що не мають родинних зв`язків, за результатом даної експертизи складає не менше 99,999%. Статтею 51 Конституції України, ч.2-3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ч.1 ст.128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до\~ ч. 2\~ст. 125 СК України,\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст. 128 СК України\~приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1\~ст. 135 СК України). Відповідно до висновку якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 21.04.2021 року прийнятій за результатами розгляду справи №363/3458/18, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації). Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Отже, враховуючи наявний у матеріалах справи висновок судово-медичної експертизи проведеної з використанням ДНК-аналізу (тесту) та виходячи з найкращих інтересів дитини щодо забезпечення можливості виховання біологічним батьком, суд вважає за можливе визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.п.2.13.1 п. 2.13 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно п. 2.22 Розділу II Правил, Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Дія свідоцтва про державну реєстрацію, поданого заявником для внесення змін, припиняється і воно знищується у встановленому порядку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне внести зміни до актового запису №229 від 25.02.2020 року, який складений Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про народження [PERSON] , вказавши батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved