Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

у травні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Холодногірського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, який був укладений 10 жовтня 2014 року та зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №703. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що стосунки між подружжям погіршилися через відсутність взаєморозуміння, проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 02.06.2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням ) сторін. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона не погоджувалась із періодом з якого сторони проживають окремо. Також просила надати додатковий строк для можливості обговорити із позивачем його наміри та вирішити питання щодо можливого примирення, та надання йому поради священнослужителем щодо церковних канонів, адже сторони були обвінчані. Також вказала, що у разі розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судові засідання не прибув, подавав заяви про розгляд справи за його відсутністю, та наполягав на розірванні шлюбу, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні спочатку заперечувала проти задоволення позовних вимог, при цьому вказала, що дійсно сторони вже не проживають разом, її спроби зв`язатись із позивачем не дали результату, адже він відмовляється від спілкування. Висловлюючи свою остаточну позицію щодо позовних вимог, вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного. 10 жовтня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №703, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 13.05.2025 року. Спільних дітей сторони не мають Суд зазначає, що відповідно до ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Оскільки позивач не бажає зберегти шлюб, вказує, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, та судом встановлено, що шлюб існує формально, адже сім`я фактично розпалась, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Відповідач заявила про залишення шлюбного прізвища « [PERSON] ».

Outcome: approved