Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради (далі відповідач) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . На момент смерті [PERSON] належали на праві власності наступні об`єкти: - земельна ділянка площею 0,0550 га з кадастровим номером 3222782600:05:032:0036, цільове призначення для ведення садівництва, розташована на території колишньої Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області (нині Колонщинський старостинський округ Макарівської селищної ради Бучанського району), що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 601242 від 16.12.2005, виданого на підставі договору дарування від 15.06.2005 № 3565; - садовий будинок загальною площею 39,2 кв. м. (житлова площа 22 кв. м.), розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18.07.2008, виданого на підставі рішення виконкому Колонщинської сільської ради № 121 від 27.05.2008 р. Позивач є дочкою померлого та його спадкоємницею за заповітом, складеним [PERSON] 17 червня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1163. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У встановлений законом 6-місячний термін позивач не встигла звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки з 20 січня 2025 року спочатку перебувала в лікарні на стаціонарному лікуванні, а потім, з 28.01.2025 по 03.03.2025 - на амбулаторному лікуванні через гострий інфаркт міокарду та інші супутні серцево-судинні захворювання. Відтак, через перенесення вказаного серйозного захворювання та тривале відновлення після нього, позивачка не встигла подати заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк. До того ж, вважала, що вона й так прийняла спадщину, оскільки фактично проживала разом із спадкодавцем у квартирі за адресою: у [ADDRESS] , яка належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2015. Однак не врахувала, що визначальне значення для цих цілей має адреса реєстрації місця проживання, яка у неї та її батька є різною. У квітні 2025 року вона подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. заяву на прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином позивач вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тому, позивач просила суд: визначити їй, як спадкоємцю померлого [INFO] [PERSON] , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 02.05.2025 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 03.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.08.2025 року. У судовому засіданні представник позивача адвокат Даниленко Є.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач Територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання свого представника не направила, причини неявки суд не повідомила, заперечень щодо позову не подавала. Вислухавши представника позивача, дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 8, 17, 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: земельна ділянка площею 0,0550 га з кадастровим номером 3222782600:05:032:0036, цільове призначення для ведення садівництва, розташована на території колишньої Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області (нині Колонщинський старостинський округ Макарівської селищної ради Бучанського району), що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 601242 від 16.12.2005, виданого на підставі договору дарування від 15.06.2005 № 3565; - садовий будинок загальною площею 39,2 кв. м. (житлова площа 22 кв. м.), розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18.07.2008, виданого на підставі рішення виконкому Колонщинської сільської ради № 121 від 27.05.2008 р. (а.с. 13-15). Позивач є дочкою померлого та його спадкоємницею за заповітом, складеним [PERSON] 17 червня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1163 (а.с. 16). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено. У квітні 2025 року позивач подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. заяву на прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено визначений законодавством строк для прийняття спадщини (а.с. 29). Щодо поважності з яких позивач пропустила строк подачі заяви до нотаріуса, судом встановлено наступне. Строк подачі до нотаріуса заяви після смерті [INFO] [PERSON] становив з 16.09.2024 року по [INFO] . Як вказала позивач основною причиною пропуску встановленого терміну прийняття спадщини є перенесений нею гострий інфаркт міокарду та інші супутні серцево-судинні захворювання. Так, судом встановлено, що з 20.01.2025 року позивач перебувала в лікарні на стаціонарному лікуванні, а потім, з 28.01.2025 по 03.03.2025 - на амбулаторному лікуванні через гострий інфаркт міокарду та інші супутні серцево-судинні захворювання, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03.03.2025 року (а.с. 27). Тож, суд приймає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та вважає їх поважними. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд вважає їх поважними, позивач є спадкоємцем за заповітом майна свого батька, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати з відповідача не стягуються, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову.

Outcome: approved