Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 квітня 2007 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 142. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявності різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними склалися відносини, які призвели до неможливості збереження сім`ї, спільного господарства сторони не ведуть, фактично шлюб припинено в 2020 році. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також, позиач зазначив, що після фактичного припинення подружніх стосунків у нього народилась дитина від іншої жінки. Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судових справ між суддями Основ`янського районного суду міста Харкова визначено суддю Чорну Б.М. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 15.07.2025 справу прийнято до провадження суддею Чорною Б.М. та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала, про що надала до суду заяву та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами, приходить до наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 05 вересня 2023 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , та громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 21 квітня 2007 року, про що Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис за №142. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03.12.2020, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судовим розглядом встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує тривалий час, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю, отже їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що\~визнання відповідачем позову не\~суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами у справі.

Outcome: approved