Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 07 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] про що в книзі реєстрації шлюбів №571 Суду Першої Інстанції міста Касабланка, акт записаний в реєстрі №15, фоліо №29 відзачений №45 про укладення шлюбу. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що прожила із відповідачем у спільному шлюбі 7 років, разом вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Проте, все вище вказане більше стосується перших 5 років їхнього спільного сімейного життя, після чого подальше спільне сімейне життя із Відповідачем не склалось через відсутність порозуміння, різних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Наразі вони вже тривалий час, а саме протягом 2 років не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не живуть однією сім`єю. Відзначає про те, що їхній шлюб існує лише формально. Адже після повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України відповідач покинув територію України та більше не повертався. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Також вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. 31.07.2025 відповідачем на електронну адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки має намір зберегти шлюб. Просив в задоволені позову відмовити. Ухвалою судді від 14.05.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Сторони перебувають у\~шлюбі укладеному 07 листопада 2018 року про що в книзі реєстрації шлюбів №571 Суду Першої Інстанції міста Касабланка, акт записаний в реєстрі №15, фоліо №29 відзачений №45 про укладення шлюбу. Неповнолітніх дітей в сторін спору немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із відповідача в користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду із позовом, судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved