Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. 21 липня 2025 року за вхідним №50845 за допомогою системи «Електронний суд» до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Ільїної Д.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути із позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. та 1 816,80 грн. витрат на оплату судового збору. У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року відкрито провадження за заявою та призначено її розгляд без участі сторін за наявними матеріалами справи. 11 серпня 2025 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Семенець Г.Л. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник позивача вказала, що позивач заперечує проти задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, вважає витрати необґрунтованими та завищеними. Наголосила на тому, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а заявляючи позов [PERSON] діяв добросовісно, про те, що дитину відрахували із навчального закладу він не знав та продовжував оплачувати її навчання. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні клопотання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Зважаючи на те, що розгляд заяви проводиться без участі сторін за наявними матеріалами справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задоволено. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30.05.2024 року та до закінчення навчання - до 30.06.2026 року, але не більше, як до досягнення [PERSON] , [INFO] , 23 років. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на користь Держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року без змін. 09 червня 2025 року представник [PERSON] - адвокат Ільїна Д.В. за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі №759/11179/24 за нововиявленими обставинами. Вимоги заяви обґрунтувала тим, що [PERSON] на дату винесення рішення Святошинського районного суду міста Києва 27 серпня 2024 року припинила навчання у закладі фахової передвищої освіти, а отже у позивача не має та не було на дату винесення рішення законних підстав на стягнення аліментів з відповідачки, згідно з ст. 199 СК України. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Ільїної Дар`ї Валеріївни про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами - задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі №759/11179/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30.05.2024 року до 27.06.2024 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Згідно з п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У заяві про перегляд рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року у справі №759/11179/24 за нововиявленими обставинами представник відповідача - адвокат Ільїна Д.В. зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом заяви - 16 000,00 грн. Відповідач скористалась правом на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, направивши через представника 18.07.2025 року за допомогою системи «Електронний суд» до суду відповідну заяву, в якій просила стягнути із позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. та 1 816,80 грн. витрат на оплату судового збору. Зважаючи на викладене, строк для подачі заяви дотримано. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституція України у статті 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просить суд покласти витрати, пов`язані із професійною правничою допомогою на загальну суму 16 000,00 грн. на позивача. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійно правничу допомогу суду було надано: - ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1918754 від 08 червня 2025 року з якого встановлено, що правом представляти Степанюк Вероніку Ігорівну у Святошинському районному суді міста Києва наділений адвокат Ільїна Дар`я Валеріївна; - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5344/10, видане на ім`я Ільїна Дар`я Валеріївна ; - договір б/н про надання правової допомоги від 02 травня 2025 року, що укладений між [PERSON] та адвокатом Ільїною Дар`єю Валеріївною щодо надання правничої допомоги; - додаткову угоду № 1 від 02 травня 2025 року до Договору про надання правової допомоги №б/н від 02 травня 2025 року, укладену між [PERSON] та адвокатом Ільїною Дар`єю Валеріївною, у відповідності до котрої, зокрема: надання професійної правничої допомоги адвокатом Ільїною Дар`єю Валеріївною обліковується за погодинною ставкою, виходячи з розрахунку 4 000 гривень за годину роботи адвоката; фіксована ставка за представництво інтересів клієнта адвокатом в суді становить 4 000 гривень за одне слухання (пункти 3, 4 Додаткової угоди №1); - Акт наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №б/н від 02 травня 2025 року у справі №759/11179/24, яким [PERSON] та Адвокат Ільїна Д.В. узгодили, що Адвокат надав Клієнту, а Клієнт отримав наступні послуги: складання та відправка адвокатського запиту - 1 година - 4 000,00 грн.; складення та подання до суду заяви про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.08.2024 - 3 години - 12 000,00 грн., всього - 16 000,00 грн. Крім того, суд враховує заперечення представника позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/13728/16-ц (провадження № 61-436св18) в якій зазначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial