Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 30.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 172696718 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов укладеного договору, [PERSON] отримала кредит в сумі 14400 грн., який повинна була повернути до 01.03.2022. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, грошові кошти в сумі 14400 грн. були перераховані на банківську карту [PERSON] № 5169-36XXXXXX-9820. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28.11.2019. За умовами укладеного договору, до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В подальшому, сторонами було погоджено продовжити строк дії Договору факторингу до 31.12.2024. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимог до [PERSON] за кредитним договором № 172696718 на загальну суму 27030,24 грн. 06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 060325-У за умовами якого до позивача перейшло право вимог до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 172696718 від 30.01.2022. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та заборгованість [PERSON] за договором № 172696718 від 30.01.2022 становить 27030,24 грн., з яких: 14400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12630,24 грн. заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою судді від 17.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. У судове засідання, призначене на 04.08.2025 відповідач повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. 19.05.2025 через систему «Електронний суд» від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позов [PERSON] зазначає, що кредитний договір з ТОВ «Юніт Капітал» вона не укладала. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту отримання нею грошових коштів, як і не додано доказів того, що до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошових вимог до [PERSON] . Враховуючи зазначені обставини, просить у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 30.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 172696718 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.3 договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 14400 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 01.03.2022. Згідно п.1.7 договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період), а сааме: до 01.03.2022. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Відповідно до п. 1.9.1. договору, виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 719,05 процентів річних, що становить 1,97 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 719,69 процентів річних, що становить 1,97 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті (п.1.9.2 договору). Договір кредитної лінії № 172696718 укладений в електронній формі 30.01.2022 та підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатор MNV47G8W. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до\~ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Тобто, [PERSON] 30.01.2022 подала до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів в кредит, де вказала свої персональні дані, адресу проживання та свою банківську картку [NUMBER] . 30.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано коштів в сумі 14400 грн. за договором № 172696718 від 30.01.2022 на платіжну картку [PERSON] № 5169-36XX-XXXX-9820. Зазначена обставина підтверджується наданим позивачем платіжним дорученням № 5f95c4c2-2226-486c-9c75-a3821e8d4d22 про безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer коштів. Тобто, позивачем доведено, що [PERSON] дійсно отримала кредит в сумі 14400 грн. Зазначену обставину відповідачем належними та допустими доказами не спростововано. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28.11.2019. За умовами укладеного договору, до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В подальшому, сторонами було погоджено продовжити строк дії Договору факторингу до 31.12.2024. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимог та до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржників, зазначені у відповідних Реєстрах боржників. 06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 060325-У за умовами якого до позивача перейшло право вимог до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 172696718 від 30.01.2022. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Тобто, позивачем доведено, що після укладення договорів факторингу, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 172696718 від 30.01.2022 на зазальну суму 27030,24 грн. Зазначена обставина також підтверджується Реєстром боржників до договору факторингу № 060325-У від 06.03.2025. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України). Відповідно до\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положення ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з ч.2\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування і відповідач не заперечує їх укладення. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно положень ч.1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, позивачем доведено що [PERSON] порушила умови договору № 172696710 щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідач своїх зобов`язань не виконала та заборгованість [PERSON] за договором № 172696718 від 30.01.2022 становить 27030,24 грн., з яких: 14400 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12630,24 грн. заборгованість за відсотками. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості. Стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у відзиві на позов вказала, що вона не укладала кредитного договору з ТОВ «Юніт Капітал», кредитні кошти не отримувала, про існування заборгованості їй взагалі не було відомо. З такою позицією відповідача суд не погоджується з огляду на наступне. [PERSON] 30.01.2022 подала до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів в кредит, де вказала свої персональні дані, адресу проживання та свою банківську картку [NUMBER] . Тобто, позивачем доведено факт укладення 30.01.2022 договору № 172696718 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Даний договір був укладений в електронній формі та підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV47G8W. 30.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало коштів в сумі 14400 грн. за договором № 172696718 на надану [PERSON] платіжну картку № [NUMBER] . Тобто, [PERSON] уклавши з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронний договір № 172696718, була ознайомлена з умовами кредитування, строком надання кредиту, терміном повернення коштів, процентами за користування кредитними коштами. Підписавши договір шляхом виготовлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, [PERSON] з такими умовами кредитування погодилась. Згідно поданого відзиву, [PERSON] заперечує проти позову, проте таке заперечення ґрунтується лише на загальних фразах, при цьому відповідачем не надав суду будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції. При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 02.06.2025 було витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про банківську карту [PERSON] . З наданої суду виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором вбачається, що 30.01.2022 на карту [PERSON] № 5169-36XX-XXXX-9820 були перераховані кошти в сумі 14400 грн. та які 02.01.2022 були перераховані [PERSON] (30.01.2022 переказ зі своєї картки). Позивачем надано розрахунок заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок відповідач суду не надала. Враховуючи процес змагальності, відповідач повинна була спростовувати доводи і твердження позивача, подавши свої докази. [PERSON] будь-яких доказів не подала, вимоги позивача не спростував, а лише обмежилась поданим відзиву на позов. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є правомірними і підлягають задоволенню. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч.1, 2\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2\~ст.15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. договором про надання правничої допомоги № 10/03/25-02 від 10.03.2025, актом прийому-передачі наданих послуг від 10.03.2025. У Постанові від 13 березня 2025 року, справа № 275/150/22 ВС вказав про відсутність ініціативи суду, щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Оскільки позивачем доведено понесені ним витрати на правничу допомогу, [PERSON] будь-яких доказів неспівмірності витрат на правничу допомогу суду не надала, а тому в силу положень ст.137\~ЦПК\~України такі витрати в сумі 7000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved