Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У квітні 2024 року [PERSON] звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, в якому просить визнати виконавчий напис № 1707, що видав 20 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис № 1707 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі Стягувач, який діє на підставі договору відступлення права вимоги) заборгованості за кредитним договором № 2496701 від 21.07.2020 року, у розмірі 27\~037,50 грн. Позивач зазначила, що 28.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем, винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 68006721 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису № 1707, виданого 20.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., а також постанова про арешт коштів боржника та витрати виконавця. На думку позивача, вказаний виконавчий напис за № 1707, що видав 20.05.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., є незаконним, оскільки вчинений всупереч вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в редакції від 10.12.2014 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~а також всупереч усталеній практиці Верховного Суду України в аналогічних справах. Позивач зазначила, що у наявних матеріалах виконавчого провадження відсутні жодні договори відступлення права вимоги або факторингу, тобто неможливо встановити наявність у відповідача взагалі права звертатися до неї з будь-якими вимогами. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін по справі, а також сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с.27). Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову у цій справі шляхом зупинення виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса до ухвалення рішення у справі. Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також письмові пояснення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з такого. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, не спростовано сторонами, що 28.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем, винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 68006721 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису № 1707, виданого 20.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. (а.с.15-16). 28.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Лисенко Ю.О. в рамках виконавчого провадження № 68006721 винесено постанову про визначення для боржника витрат виконавчого провадження (а.с.17-18). 28.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Лисенко Ю.О. в рамках виконавчого провадження № 68006721 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.19-20). 18.01.2021 року та 04.04.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Лисенко Ю.О. в рамках виконавчого провадження № 68006721 винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.21-22, 23-24). Положеннями статей 15, 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172\~«Про затвердження\~переліку документів,за\~якими стягнення\~заборгованості проводиться\~у безспірному\~порядку на\~підставі виконавчих\~написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (надалі Перелік), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства\~юстиції України\~22лютого\~2012\~року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визначено незаконною та нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року №\~662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалю Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволені заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язанням. Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки відповідачем іншого не доведено, суд вважає, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. В матеріалах справи містяться квитанції про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, а також заяви про забезпечення позову на загальну суму 1 816,80 грн. (а.с.1,2). З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь позивача [PERSON] понесені нею судові витрати за сплату судового збору у загальному розмірі 1 816,80 грн. Також, згідно з п. 8 ч. 1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Разом з тим, відповідно до ч.1,ч.7,ч.8ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням, суд не вбачає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved