Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 28.05.2025 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 18.01.2024 року Шевченківським районним судом м. Львова стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини. 20.03.2024 року було відкрито виконавче провадження №74501166. Відповідач [PERSON] був проінформований про існування виконавчого провадження та необхідність сплачувати аліменти, проте аліменти не сплачував, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно з проведеним розрахунком за період з січня 2024 року по квітень 2025 року, розмір пені складає 133370,13 грн. Загальна заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2024 року по квітень 2025 року, складає 51744,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню (неустойку) у розмірі 51744,00 грн, що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період щомісяячно. Відповідачем відзив не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 05.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] , у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. В судове засідання: - позивач [PERSON] - не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі. - відповідач [PERSON] не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13.12.2024 року, справа №466/4797/24, провадження 2/466/1715/24, 13.12.2024 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією судового наказу від 18.01.2024 року справа №466/359/24, провадження №2-н/466/59/24, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74501166 від 20.03.2024 року, відкрито виконавче провадження з виконання наказу №466/359/24, виданого 18.01.2024 року. Згідно з копією витягу з реєстру територіальної громади №2025/006680822 від 21.05.2025 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2025/006680895 від 21.05.2025 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, загальна сума пені становить 133370,13 грн. Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 05.05.2025 року сукупний розмір заборгованості боржника [PERSON] становить 51744,00 грн. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц, провадження №14-37цс18, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Із позовною заявою про відстрочення або розстрочення сплати заборгованості за аліментами, про повне або\~часткове звільнення\~від сплати\~заборгованості за\~аліментами,\~якщо вона\~виникла у\~зв`язку\~з тяжкою\~хворобою або\~іншою обставиною,\~що має\~істотне значення, згідно з вимогами ст. 197 СК України, відповідач до суду не звертався. Судом встановлено, що відповідачем допущено прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів та неустойки (пені) у розмірі, який дорівнює розміру заборгованості зі сплати аліментів, оскільки сума неустойки (пені) перевищує розмір заборгованості. Вивчивши наявні у позовній заяві матеріали, у їх сукупності, взявши до уваги, що позивач належно обґрунтував та довів у суді вимоги позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та позовні вимоги задоволені повністю, то він має бути стягнутий із відповідача в дохід держави. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved