Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 31 липня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя було задоволено частково. Зокрема, суд визнав об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділив по 1/2 частині дві земельні ділянки. В задоволенні решти позовних вимог (щодо поділу квартири, автомобіля та корпоративних прав) було відмовлено. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мисечко К.О. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки питання розподілу судових витрат ухваленим рішенням вирішено не було. Заявник просить стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. Заява обґрунтована тим, що відповідач був змушений звернутись за правовою допомогою, що підтверджується договором та квитанціями. Розглянувши подану заяву, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо ним не вирішено питання про судові витрати. Оскільки питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не було вирішено під час ухвалення основного рішення, заява про ухвалення додаткового рішення подана обґрунтовано. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і їх вартості. Суд вважає надані позивачем документи (Договір, Акт та квитанція) належними та допустимими доказами на підтвердження понесених витрат. Акт приймання-передачі робіт містить детальний опис наданих послуг, що дозволяє суду перевірити їх обсяг та співмірність. Суд враховує, що, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У цьому випадку позовні вимоги позивача були задоволені лише частково. Згідно з основним рішенням, суд відмовив у задоволенні вимог щодо поділу: Квартири, оскільки вона є особистою приватною власністю відповідача, набутою до шлюбу. Автомобіля, оскільки він був відчужений та обтяжений заставою, і не є об`єктом поділу. Корпоративних прав, оскільки вони за своєю правовою природою не підлягають поділу, а вартість частки не була доведена позивачем. При цьому, позов задоволено лише щодо поділу двох земельних ділянок, які суд визнав спільною сумісною власністю подружжя. Суд вважає, що вимоги позивача були задоволені щодо двох із чотирьох основних майнових об`єктів, які були предметом спору. Це дозволяє зробити висновок, що позовні вимоги задоволені на 50%. Відповідно, з позивача підлягають стягненню понесені відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Заявлені судові витрати є обґрунтованими, пропорційними та підтвердженими належними доказами.

Outcome: approved