Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт-Капітал» 28.10.2024 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 20.01.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020\~року,\~відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 12482,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 15,5 % річних, строком до 20.01.2023 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 19.12.2023 року ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» уклали Договір факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь ПАТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 року, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ». Таким чином, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» з 22.12.2023 року перейшло право вимоги за Договором кредиту та страхування №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020 року, укладеним між ПАТ«Ідея Банк» та [PERSON] . Станом на 19.12.2023 року заборгованість відповідачки за Договором кредиту та страхування №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020 року становить 39203,17 грн., а саме: - заборгованість за основним боргом - 12\~301,50 грн.; - заборгованість за відсотками - 6 197,00 грн; \~ \~ \~ \~- заборгованість за комісіями - 20\~704,67 грн. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість. \~ \~ \~ \~ 19.10.2024 року судом відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.51). У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с.3). Відповідач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.79, 80). 17.02.2025 року від представника відповідачки надійшли до суду пояснення, зі змісту яких вбачається, що відповідачка позов визнає частково у сумі 16\~994,60 грн., посилаючись на те, що нарахування відповідачці комісії у сумі 20704,67 грн. є безпідставним та таким, що суперечить Закону України «Про захист споживачів» та правовим позиціям Верховного Суду. У зв`язку з цим, також зазначила, що сплачені відповідачкою кошти в загальному розмірі 1503,90 грн., які кредитором зараховані у рахунок сплати комісії, мають бути зараховані в оплату погашення кредиту (а.с.60-64). \~ \~ \~ \~За таких обставин суд ухвалює рішення за відсутності сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.\~ \~ \~ \~ \~ \~Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов`язального права. Судом встановлено, що 20.01.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020\~року,\~відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 12 482,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 15,5 % річних, строком до 20.01.2023 року (а.с.5-6). На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, що підтверджується доданою до матеріалів справи Ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту від 20.01.2020 року (а.с.7) та не заперечується відповідачкою. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК). Згідно досліджених судом матеріалів справи, станом на 19.12.2023 року заборгованість відповідачки за Договором кредиту та страхування №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020 року становила 39203,17 грн., а саме: - заборгованість за основним боргом - 12\~301,50 грн.; - заборгованість за відсотками - 6 197,00 грн; - заборгованість за комісіями - 20\~704,67 грн, що вбачається з наявної у матеріалах справи Довідки-розрахунку за кредитним договором №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020 року (а.с.10). За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно положень ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 19.12.2023 року ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» уклали Договір факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу (а.с.14). Відповідно до умов вказаного договору та наявного у матеріалах справи реєстру боржників за договором (а.с.21-23) право вимоги за Договором кредиту та страхування №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020 року перейшло до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ». У подальшому 22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 року, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу (а.с.26-30). Відповідно до умов вказаного договору та наявного у матеріалах справи реєстру боржників за договором (а.с.31-33) право вимоги за Договором кредиту та страхування №Р29.13040.006240209 від 20.01.2020\~року перейшло\~доТОВ «ФК «Профіт Капітал». \~Оскільки свого обов`язку щодо повернення отриманих за кредитним договором коштів (кредиту) та сплати процентів за користування кредитом відповідач виконала не в повному обсязі, наявні правові підстави для їх стягнення судом. \~ \~ \~ \~Разом з тим, вирішуючи питання про їх розмір та питання щодо правомірності стягнення з відповідачки нарахованої позивачем суми комісії, суд виходить з наступного. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11\~Закону\~України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавецьна вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цимЗаконом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12\~Закону\~України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про\~споживче\~кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пункту кредитного договору, укладеного між відповідачем та АТ ПУМБ, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату (комісію) за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією в розмірі 20\~704,67 грн. задоволенню не підлягають. Крім того, у зв`язку з цим, підлягає зменшенню заборгованість відповідачки за основним боргом на суму здійснених відповідачкою платежів, що складає 1503,90\~грн.,\~які були\~зараховані банком\~в рахунок\~оплати комісії\~за даними\~виписки банку\~(а.с.8).\~ Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у розмірі заборгованості за кредитним договором, що існувала станом на 19.12.2023 року та яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10797,60 грн. (12301,50 грн. 1503,90 грн.) та заборгованості за процентами у розмірі 6197,00 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1312,64 грн. При врахуванні доводів відповідачки стосовно неспівмірності та завищеності витрат на правову допомогу, що сплачені позивачем за надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року (а.с.35-38), Акта №1 прийому-передачі надання правової допомоги від 05.09.2024 року (а.с.41) у сумі 7000,00 грн., суд, з огляду на те що позивачем було заявлено позовні вимоги у більшому розмірі, ніж фактично задоволені судом, складності справи, що розглянута судом, суд вважає витрати в розмірі 1000,00 такими, що є достатніми та відповідними складності цивільної справи та обсягу задоволених вимог, з урахуванням наданої правничої допомоги. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial