Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

27.12.2024 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до Херсонської міської військової адміністрації про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Так, [INFO] помер чоловік позивача-1 ( [PERSON] ) та батько позивача-2 ( [PERSON] ) - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . З метою реалізації свого права на прийняття в спадщини на майно належне померлому, позивач-1 та позивач-2 звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області. 30.06.2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Оніщенком Романом Олексійовичем позивачам було посвідчено заяви про прийняття спадщини за законом. Однак, роз`яснення щодо порядку прийняття спадщини з метою недопущення пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини надані не були. Вважаючи, що ці заяви вже є відкритою спадковою справою і не має пропущених законодавством строків позивачі сподівались на отримання свідоцтва про спадщину. Однак, коли позивачі повторно, в липні 2024 року, звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Оніщенка Романа Олексійовича їм надано усне роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. 22.07.2024 позивачі на підставі наявних нотаріально посвідчених заяв звернулись до Бучанської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, отримали письмове роз`яснення про відмову у відкритті спадкової справи, так як пропущені строки. Просять визначити їм додатковий строк тривалістю 3 місяці для відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.01.2025 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача Дяченко Т.О. надала до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що належним відповідачем у справі є Херсонська міська рада, оскільки жодних рішень про її припинення, реорганізацію або ліквідацію не було, а Херсонська міська військова адміністрація тимчасовий державний орган. Представник позивачів адвокат Чекменьов Д.М., надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що не вважає за необхідне замінювати відповідача, оскільки у період дії воєнного стану через невиконання своїх повноважень Херсонською міською радою була створена Херсонська міська військова адміністрація, а тому відповідач визначений правильно. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказала, що відповідний орган місцевого самоврядування на території Херсонської міської територіальної громади це Херсонська міська рада і саме вона є належним відповідачем у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали свої повноваження адвокату, який у відповіді на відзив просив розглянути справу та задовольнити позов повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. У відповідності до вимог ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.01.1995 року, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . З метою реалізації свого права на прийняття в спадщини на майно належне померлому, позивач-1 та позивач-2 звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області. 30.06.2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Оніщенком Романом Олексійовичем позивачам було посвідчено заяви про прийняття спадщини за законом. Однак, роз`яснення щодо порядку прийняття спадщини з метою недопущення пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини надані не були. Вважаючи, що ці заяви вже є відкритою спадковою справою і не має пропущених законодавством строків позивачі сподівались на отримання свідоцтва про спадщину. Однак, коли позивачі повторно, в липні 2024 року, звернулись до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Оніщенка Романа Олексійовича їм надано усне роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. 22.07.2024 позивачі на підставі наявних нотаріально посвідчених заяв звернулись до Бучанської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, отримали письмове роз`яснення про відмову у відкритті спадкової справи, так як пропущені строки. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (ч.1\~ст.1269 ЦК України) Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272\~ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене\~положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачем є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, було встановлено, що на момент смерті [PERSON] позивачі з ним не проживали і належним чином до нотаріуса в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулися, спадкова справа не відкривалася, а тому належним відповідачем в даній справі буде Херсонська міська рада. За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). Відповідно до положень частин третьої, п`ятої, шостої та сьомої статті 4 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану»: військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших, передбачених цим Законом. Указом Президента України від 19.09.2022 № 658/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області» утворено Херсонську міську військову адміністрацію Херсонського району Херсонської області. Повноваження Херсонської міської військової адміністрації як військової адміністрації населеного пункту регулюються статтею 15 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». Положеннями частини другої статті 10 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» забезпечується дотримання принципу неприпустимості припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану. Відповідно до частини другої статті 10 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та постанови Верховної Ради України від 03.11.2022 № 2706-ІХ «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Бериславському, Генічеському, Каховському, Скадовському, Херсонському районах Херсонської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (набрання чинності відбулося 08.11.2022), у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, крім повноважень, віднесених до його компетенції ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», здійснює повноваження Херсонської міської ради, її виконавчого комітету та Херсонського міського голови. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами Жодних рішень про припинення, реорганізацію або ліквідацію Херсонської міської ради та її виконавчих органів ухвалено не було. Проаналізувавши наведені нормативно-правові акти, що регулюють порядок здійснення органами місцевого самоврядування повноважень на території Херсонської міської територіальної громади суд дійшов висновку, що тимчасово, на період дії режиму воєнного стану, повноваження Херсонської міської ради здійснює начальник Херсонської міської військової адміністрації, а не безпосередньо Херсонська міська військова адміністрація, яка діє в межах повноважень, визначених статтею 15 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». Таким чином, належним відповідачем, як представник Херсонської міської територіальної громади, у випадку відсутності спадкоємців є Херсонська міська рада, а не Херсонська міська військова адміністрація. Таким чином, належним відповідачем у справі є Херсонська міська рада, а не Херсонська міська військова адміністрація. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75)). На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed