Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

У жовтні 2023 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачем не виконуються умови договору та перед банком наявна заборгованість. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л. від 26 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження та призначено\~ судове засідання. Відповідно до Розпорядження керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького № 401 від 07 травня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 404/9107/23, номер провадження 2/404/2248/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю\~ Іванову Н.Ю. для розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості з єдиним унікальним номером судової справи № 404/9107/23, номер провадження 2/404/2248/23 5. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 травня 2025 року\~ цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання представник позивача не з`явився, направила суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалась завчасно і належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23 липня 2020 року\~ відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву та своїм підписом у заяві підтвердила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 36000 грн. та видано кредитні картки. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує. Згідно з наданим банком розрахунком у відповідача за вказаним кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 43862,51 грн., що складається із: 35464,68 грн. заборгованість за кредитом, 8397,83 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Наявність заборгованості відповідача перед банком підтверджується розрахунком позивача та випискою з особового карткового рахунку відповідача. Як вбачається з виписки за договором, відповідач користувався кредитними коштами за допомогою виданої кредитної картки, частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідно до Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, виписки банків віднесені до первинних документів, які фіксують факти виконання госоперацій та служать підставою для записів у регістрах бухобліку та в податкових документах. Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк», не довела відсутність заборгованості. Враховуючи, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, на підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, яка на день розгляду справи становить 43862,51 грн., підлягає стягненню з відповідача. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved