Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява до відповідача [PERSON] , в якій представник просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 120775 від 24.10.2023 року у розмірі 11214,76 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. І. Стислий виклад позиції представника позивача, заперечень відповідача. Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що 24.10.2023 між Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредіплюс» та\~ [PERSON] було\~укладено кредитний\~договір №\~120775,\~у формі\~електронного документу\~з використанням\~електронного підпису.\~Договір складається\~з індивідуальної\~частини договору\~про споживчий\~кредит,\~графіку(ів)\~платежів,\~які містять\~персональні умови\~кредитування позичальника\~та загальної\~для всіх\~клієнтів кредитодавця,\~публічної частини\~про споживчий\~кредит,\~що розміщена\~на веб-сайті\~Кредитодавця https://finx.com.ua\~за посиланням:\~https://finx.com.ua/docs.\~Позичальник уклав\~договір,\~приєднавшись до\~публічної частини,\~прийняв умови\~індивідуальної частини\~та графіку(ів)\~платежів,\~як невід`ємних\~частин (складових)\~Кредитного договору,\~шляхом підписання\~індивідуальної частини/акцепту.\~Відповідач зареєструвався\~на Сайті,\~під час\~чого пройшов\~процедуру ідентифікації/верифікації,\~вказав свої\~особисті персональні\~ідентифікаційні дані.\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредіплюс» перед\~прийняттям рішення\~щодо видачі\~кредитних коштів\~та укладання\~договору,\~перевірило не\~лише особисті\~дані відповідача\~з метою\~ідентифікації,\~а і\~платіжну картку,\~а саме:\~приналежність платіжної\~картки позичальнику.\~Пунктом 5.2.\~індивідуальної частини\~Сторони дійшли\~згоди,\~що у\~всіх відносинах\~між Позичальником\~та Кредитодавцем\~у разі\~укладення електронного\~договору в\~якості підпису\~Сторін буде\~використовуватись електронний\~підпис одноразовим\~ідентифікатором з\~боку Позичальника\~та аналог\~власноручного підпису\~Кредитодавця,\~що відтворений\~засобами копіювання\~з боку\~Кредитодавця.\~Електронний підпис\~одноразовий ідентифікатор\~d2791c3e\~відправлено на\~номер телефону\~ [NUMBER] \~відповідача та\~введено ним\~24.10.2023\~18:47.\~Введення позичальником\~одноразового ідентифікатора\~у відповідне\~поле в\~Особистому кабінеті\~на сайті\~Кредитодавця є\~підписанням Договору.\~Відповідно до\~умов договору\~сума кредиту\~становить 14118,00\~грн.\~надається не\~пізніше наступного\~дня після\~укладення договору\~в наступному\~порядку:\~у розмірі\~11989,08\~грн.\~для погашення\~заборгованості позичальника\~за договором\~про споживчий\~кредит №114151\~від 21.07.2023\~укладеним з\~кредитодавцем;\~у розмірі\~11,22\~грн.\~на №\~рахунку/картки\~Позичальника №\~ [NUMBER] ,\~у національній\~валюті;\~у розмірі\~2117,70\~грн.\~шляхом погашення\~заборгованості позичальника\~за комісією,\~нарахованою згідно\~п.\~2.5\~індивідуальної частини.\~Пунктом 2.5.\~індивідуальної частини\~передбачено,\~що комісія\~за надання\~кредиту складає\~2117,70\~грн.,\~що нараховується\~та підлягає\~сплаті одноразово\~в день\~укладення цього\~договору за\~ставкою 15,00%\~від загальної\~суми кредиту\~за рахунок\~власних коштів\~позичальника або\~за рахунок\~кредиту,\~якщо це\~передбачено п.2.2.1.\~цієї індивідуальної\~частини.\~Розмір комісії\~за надання\~кредиту не\~може бути\~змінено. Загальний строк кредитування за цим договором складає 183 днів з 24.10.2023 р. по 24.04.2024 р. Відразу після вчинення дій відповідача, 24.10.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» перерахувало грошові кошти згідно договору на банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Відповідач не виконувала умови договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість у розмірі 11214,76 грн., з яких: 10210,80 грн. - заборгованість по кредиту; 2,96 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1001,00 грн. комісія за кредитним договором. 12.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 12072024 відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 120775 від 24.10.2023 на загальну суму 11214,76 грн. У зв`язку із зазначеними обставинами, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» вказану суми та судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи (а.с. 2-9). Представник позивача повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін на адресу суду не надходило. Представник просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Від відповідача [PERSON] , повідомленої належним чином про розгляд справи, шляхом направлення поштою судової повістки, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи міститься конверт, повернутий поштою з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 73). Також суд завчасно (12.06.2025) повідомляв відповідача про розгляд справи, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 74). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, У зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Ухвалою суду від 06 травня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 70-71). За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24.10.2023 року о 18:47 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора d2791c3e) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 120775 (а.с. 13-35). За умовами договору сума кредиту становить 14118,00 грн., надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 11989,08 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 114151 від 21.07.2023 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 11,22 грн. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2117,70 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Згідно з п. 2.3. договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Пунктом 2.5. індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту складає 2117,70 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Загальний строк кредитування за цим договором складає 183 днів з 24.10.2023 р. по 24.04.2024 р. Можливість укладення кредитного договору в електронній формі передбачена п. 3.1. самого договору. Разом з договором [PERSON] підписала також Графік платежів за кредитним договором (а.с. 16) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 23-24), який містить умови, аналогічні викладеним у Кредитному договорі. Виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 11,22 грн. [PERSON] за кредитним догмвором № 120775 від 24.10.2023 на картку № [NUMBER] підтверджується довідкою № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» про успішність операцій, згідно договору №1412/22- 1 від 14.12.2022, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (а.с. 36). Відповідно до картки обліку виконання договору № 120775 від 24.10.2023 вбачається, що станом на 24.04.2024 за [PERSON] обраховується заборгованість у розмірі 11214,76 грн., яка складається з: 10210,80 грн. - заборгованість по кредиту; 2,96 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 1001,00 грн. комісія за кредитним договором (а.с. 38-39). 12 липня 2024 між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Кредіплюс» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Ейс» було\~укладено договір\~факторингу №\~12072024,\~відповідно до\~умов якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників які виникли у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 8488006,56 грн. станом на дату підписання сторонами цього договору, а фактор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 42-48). Відповідно до копії платіжної інструкції № 3103 від 12 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредіплюс» суму 414716,21 грн., призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 12072024 від 12.07.2024 (а.с. 51). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12072024 від 12 липняня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 120775 від 24.10.2023 у загальному розмірі 11214,76 грн, з яких: 10210,80 грн. залишок по тілу кредиту, 2,96 грн. залишок по відсотках, 1001,00 грн. залишок по комісії (а.с. 49). З наданої до позовної заяви виписки з особового рахунку за кредитним договором № 120775 від 24.10.2023, станом на 24.02.2025 заборгованість [PERSON] складає 11214,76 грн., а саме: 10210,80 прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2,96 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 1001,00 грн. прострочена заборгованість за комісією (а.с. 41). В обґрунтування витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: - копію свідоцтва адвоката Тараненка Артема Ігоровича про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 4956 та ордер серії АА № 1539883 (а.с. 53); - договір про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, додаток №1 до нього від 04 лютого 2025 року, відповідно до якого погоджено вартість послуг до договору (а.с. 55-56); - додаткову угоду № 7 до договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року, яким узгоджено зобов`язання адвоката перед клієнтом (а.с. 57); - акт прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025, відповідно до якого виконано послуги: вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за кредитним договором 2 год., 1000,00 грн.; складення позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до [PERSON] за кредитним договором № 120775 від 24.10.2023 2 год., 5000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок боржника 1 год., 500,00 грн.; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок боржника 1 год., 500,00 грн. (а.с. 58). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. В силу ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттямЗакону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 12 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до пункту 1 статті 9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Згідно зі ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 2 ст.\~640\~ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1с т. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 2 ст.\~1081\~ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 12 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» відповідно до укладеного договору факторингу № 12072024, відповідно до якого права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 120775 від 24.10.2024 у загальному розмірі 11214,76 грн. перейшло до позивача. Однак, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого нею кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед новим, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 11214,76 грн., з яких: 10210,80 грн - заборгованість по кредиту, 2,96 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1001,00 грн. - комісія. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,42 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. З приводу витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У частинах першій-третій статті 134\~ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Статтею 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12 ,46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що її складання не потребувало від фахівця у галузі права, будь-яких надмірних додаткових зусиль та знань, тому, як наслідок, сума витрат на її написання є значно завищеною. У тексті позову здебільшого наведені норми чинного законодавства, використання яких є виключно типовим для даного виду цивільно-правових спорів, та процесуальні застереження, формулювання та наявність яких визначена нормами ЦПК України. Окрім цього безпосередньо представник позивача участь у судових засіданнях не приймав. У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, адже витрати часу на консультацію та написання позовної заяви, підготовки адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів у сумарній кількості 6 годин є завищеними, відтак сума таких витрат є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та наданому адвокатом об`єму допомоги. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає суму витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. такою, що є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом.

Outcome: approved