Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

20.08.2025 року [PERSON] , яка представляє інтереси заявника [PERSON] , звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою, просила продовжити обмежувальний припис виданий Центральним районним судом м. Миколаєва у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , та продовжити покладені на нього обов`язки строком на 3 місяців. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що Центральним районним судом м. Миколаєва 19.02.2025 року видано обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] строком 3 місяці. 01.03.2025 року відкрито кримінальне провадження щодо [PERSON] через умисне невиконання обмежувального припису. В подальшому рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2025 року продовжено на 3 (три) місяці обмежувальний припис, встановлений рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2025 року у справі №490/1198/25 за заявою [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ), заінтересована особа: [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ), у вигляді заходів тимчасового обмеження прав шляхом: - заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 25 метрів до постраждалої особи [PERSON] ; - заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. З огляду на те, що [PERSON] продовжує погрожувати вчинити над [PERSON] та її дітьми розправу, як закінчиться обмежувальний припис, дія якого сплинув 14 серпня 2025 року представник заявника просить продовжити цей обмежувальний припис відносно [PERSON] ще на 3 місяців. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.08.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. У судове засідання 21.08.2025 року з`явився представник заявника адвокат Коренко Т.В., просила задовольнити заяву та продовжити обмежувальний припис відносно [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не надав, повідомлявся судом належним чином телефонограмою. Висловив свою байдужість з приводу розглядлу справи та вимог заявниці. Відповідно ч. 2 ст. 350-2 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. З огляду на те, що представник заявника проти розгляду справи за відсутності заінтересованої особи не заперечував, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності заінтересованої особи [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] повідомила, що [PERSON] перебуваючи на військовій службі у складі Збройних сил України (військова частина [NUMBER] ), постійно в різний час доби в телефонному режимі погрожує заявниці та її рідним фізичною розправою, проявляє агресію, цькує та виражається у її бік нецензурною лайкою. Така агресія зумовлена припиненням сімейних відносин, а також тим, що заявниця звернулась до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, справа №694/138/25. Його постійні погрози, щодо здійснення фізичної розправи чують двоє неповнолітніх дітей, які в подальшому постійно перебувають в нестабільному психологічному напруженні. [PERSON] обіцяє найближчим часом повернутися з лінії вогневого зіткнення у чергову відпустку - на День незалежності України 24 серпня та реалізувати свої погрози щодо розправи над заявницею. [PERSON] раніше було притягнуто до кримінальної відповідальності за правоворушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України та за ч. 1 ст. 296 КК України. [PERSON] вчиняє насильство щодо заявниці протягом тривалого часу. 19.02.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано обмежувальний припис строком на 3 місяці яким заборонено [PERSON] : перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань менше 25 метрів до постраждалої особи [PERSON] ; вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Однак [PERSON] і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо заявниці, а також настання тяжких тілесних наслідків для її здоров`я є дуже високі, і тому вона змушена звернутися до суду з заявою про продовження обмежувального припису. Заслухавши представника заявниці, вивчивши матеріали справи, судом встановлено таке. Заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 19.05.2023 року, який розірвано рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.05.2025 року , справа № 694/138/25. З матеріалів справи а саме скріншотів переписки за допомогою застосунку Whats App заявниці та заінтересованої особи, які були досліджені в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] неодноразово вчиняв щодо заявниці [PERSON] психологічне насильство у вигляді словесних образ, погроз, принижував та залякував під час телефонних розмов з використанням нецензурних висловлювань. Такі дії викликали у заявниці побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість заявниці, усвідомлення заявницею нездатності захистити себе. Також заявницею надано диск із звукозаписом погроз від [PERSON] . Згідно наданих заявницею доказів, а саме договору найму житлового приміщення від 06.11.2023 року вбачається, що вона разом з дітьми мешкає в будинку розташованому в [ADDRESS] . 19.02.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано обмежувальний припис №490/1198/25 строком на 3 місяці яким заборонено [PERSON] : перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань менше 25 метрів до постраждалої особи [PERSON] ; вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, дію якого було продовжено рішенням суду від 14.05.2025 року на три місяці. 01.03.2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025153020000063, за ст. 390-1 КК України (за заявою [PERSON] щодо її чоловіка [PERSON] , умисно не виконує обмежувальний припис винесений Центральним районним судом м. Миколаєва 19.02.2025 року №490/1198/25). Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви [PERSON] про продовження обмежувального припису суд зазначає таке. Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з частинами 3 і 4 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Згідно ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті (зокрема постраждалої особи або її представника), на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Враховуючи встановлені судом обставини, а також невиконання [PERSON] вимог обмежувального припису, суд приходить до висновку, що наявна висока вірогідність повторення таких дій, а тому вважає необхідним продовжити обмежувальний припис на 3 місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved