Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №140820 у формі електронного документа з використанням електронного підпису,відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» надало позичальнику кредит в сумі 34940.00 грн. строком на 168 дні із відсотковою ставкою 0,5153 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, 240.00% річних. Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість у розмірі 55386.24 грн., яка складається з наступного: 33216,24 грн.заборгованість по кредиту; 21070.00 грн.заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1100 грн.комісія за кредитним договором. 10.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 140820 від 20.05.2024 року. Відтак, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 55386.24 грн., та понесені судові витрати по справі. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання втертє не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду та копія ухвали про відкриття провадження у справі направлені відповідачу на адресу, яка є адресою реєстрації останнього згідно отриманих судом відповідно до ст. 187 ЦПК України відомостей. Зазначені документи відповідачем не отримані, конверти повернулися до суду не врученими із зазначенням причини повернення«адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, згідно п. 3 ч. 8 ст.128 ЦПК України зазначені обставини свідчать про належне повідомлення сторони про розгляд справи. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. 526, 527, 530, 611,651,1048,1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.05.2024 між ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 140820. Згідно п. 2.2.1 Договору позичальнику надано кредит у розмірі 34940,00 грн в наступному порядку: у розмірі 23197,94 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №132197 ід 23.02.2024; у розмірі 5802,26 на картку позичальника № [NUMBER] ; у розмірі 5939,80 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Тип кредиту - кредит. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240,00% річних (п. 2.3 договору). Комісія за надання кредиту складає 5939,80,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 17,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту (п. 2.5 договору). Строк кредитування складає 168 днів з 20.05.2024 по 04.11.2024 (п. 2.6 договору). Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні (п. 2.6.1 договору). Денна процентна ставка складає 0,5153 % на день (п. 2.7.1 Договору). Матеріали справи також містять договір про споживчий кредит (публічну частину) в редакції від 01.04.2024, який разом із індивідуальною частиною договору складають договір про споживчий кредит. Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. До вказаного Договору позивачем додано Правила надання коштів у кредит ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» (в редакції від 29.03.2024), в якому визначено перелік та опис видів фінансових послуг, порядок надання кредитодавцем фінансових послуг, строки та порядок зберігання інформації про надання фінансових послуг, а також регулюють інші питання, вказані в цих Правилах. Факт отримання та користування кредитними коштами відповідачем, підтверджується карткою обліку виконання договору № 140820, відповідно до якої [PERSON] 20.05.2024 було надано кредит в розмірі 34940,00 грн. Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача наявна заборгованість за Договором № 140820, яка становить 55386,24 грн, з яких: 33216,24 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 21070,00 грн -сума прострочених платежів по процентах, 1100,00 - сума заборгованості по комісіям. Крім того, факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 5802,26 грн.(частина від суми кредиту) підтверджується довідкою АТ\~\~КБ «Приватбанк», з якої вбачається, що на ім`я відповідача емітовано карту № [NUMBER] , та випискою по рахунку за період з 25.03.2024 по 25.11.2024. 10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 10102024, відповідно до якого ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» передає ТОВ «ЕЙС» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Додатку № 1 До договору факторингу № 10102024 Реєстру прав вимог № 2 від 10.10.2024 до Договору факторингу та акту приймання передачі реєстру № 1 від 06.11.2024, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 55386,24 грн, з яких: 33216,24 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 21070,00 грн - заборгованість за відсотками, 1100,00 грн - заборгованість за комісією. Відповідно до платіжної інструкції № 4519 від 12.11.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС» на користь ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» здійснила плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 в сумі 656313,11 грн. Згідно з наданим ТОВ «ФК «ЕЙС» розрахунком, заборгованість [PERSON] становить 55386,24 грн, з яких: 33216,24 грн - прострочене тіло редиту, 21070,00 грн - прострочені відсотки, 1100,00 - прострочена комісія. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Згідност.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, судом встановлено, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст.526, 527, 530, 1048,1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов необхідно задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 126912 від 03.01.2024 року в розмірі 10741.68 грн.. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року, додатковою угодою № 23 до Договору про надання правничої допомоги, протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved