Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 79618111 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з п.2.1 договору позики, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] грошові кошти, в сумі 5500 грн., стоком на 30 днів, зі сплатою 0,98% день, які позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою. В подальшому, 14.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 14/06/21, за яким право грошової вимоги перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", в тому числі і право грошової вимоги до відповідача. Відповідач, будучи позичальником, не виконує умови договору, не сплачує кошти на погашення кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, у розмірі 18106 грн., яка складається з: 5500 грн. заборгованості за основним боргом; 1617 грн. - заборгованості за відсотками та 10989 грн. заборгованості за пенею. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте до позову додав клопотання про розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують , проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 22.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 79618111 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з п.2.1 договору позики, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] грошові кошти, в сумі 5500 грн., стоком на 30 днів, зі сплатою 0,98% день, які позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою. В подальшому, 14.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 14/06/21, який було продовжено додатковими угодами від 28.07.2021, 13.06.2022, та 28.10.2024, за яким право грошової вимоги перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", в тому числі і право грошової вимоги до відповідача. Відповідач, будучи позичальником, не виконує умови договору, не сплачує кошти на погашення кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, у розмірі 18106 грн., яка складається з: 5500 грн. заборгованості за основним боргом; 1617 грн. - заборгованості за відсотками та 10989 грн. заборгованості за пенею. Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 36 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , в сумі 18106 грн., яка складається з: 5500 грн. заборгованості за основним боргом; 1617 грн. - заборгованості за відсотками та 10989 грн. заборгованості за пенею. Статтею 627ЦК\~України передбачено, що відповідно до ст.6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628\~ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно наявних в матеріалах справи відомостей встановлено, що відповідач умов кредитного договору належним чином не виконувала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків. Враховуючи вищенаведене, факт порушення позичальником умов кредитних договорів, беручи до уваги доводи позивача щодо стягнення суми боргу, встановивши, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором не сплачена, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5500 грн. заборгованості за основним боргом; 1617 грн. - заборгованості за відсотками. В той же час вимога позовної заяви про стягнення з відповідача пені, в сумі 10989 грн. задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі ч.10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в розмірі 39,31 % від сплаченої суми судового збору.

Outcome: partial