Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 червня 2017 року між нею та відповідачем Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб, який рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року у справі № 752/4309/24 був розірваний. Під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . З часу розірвання шлюбу відповідач не цікавиться життям сина, в його утриманні участі не приймає жодним чином. Позивач несе всі обов`язки щодо дитини самостійно. Сторони не досягли угоди щодо аліментів. При цьому, у відповідача немає інших дітей, стягнень за виконавчими документами, а тому за переконанням позивача відповідач спроможний сплачувати аліменти на користь дитини. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвала суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками, направлялися за адресою реєстрації відповідача, однак конверт повернувся з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved