Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101721062494390 від 15.07.2024 у розмірі 73430,02 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.04.2025 справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Харкова. Позов обґрунтований тим, що 15.07.2025 між сторонами укладено кредитний договір № ABH0CT155101721062494390, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 49300 грн, строком на 24 місяці. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Водночас, в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2025 складає 73430,02 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялась судом завчасно та належним чином. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явилась, жодних заперечень проти позову до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 15.07.2025 [PERSON] підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101721062494390, на підставі якої АТ «Акцент-Банк» надало позичальнику строковий кредит у розмірі 49300 грн строком на 24 місяці із застосуванням фіксованої процентної ставки у розмірі 75 % на рік. Згідно умов договору погашення кредиту відбувається шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 4057,22 грн на визначений у заяві рахунок. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит, що підтверджується випискою по кредиту від 16.04.2025, меморіальним ордером № TR.37879300.55228.65455 від 15.07.2025. Позивач вказує, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованість станом на 16.04.2025 складає 73430,02 грн та включає в себе 48426,74 грн заборгованості за наданим кредитом; 22662,22 заборгованості за процентами; 2341,06 заборгованість за пенею. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 155 ЦК України) Таким чином, а також враховуючи, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за кредитним договором, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та процентами підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно вимог позову про стягнення з відповідача пені, суд зазначає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введено воєнний стан, дія якого триває на теперішній час. Таким чином, в задоволенні вимог про стягнення пені належить відмовити. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial