Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

07.11.2024 представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» Козак Т.О. звернулася в Стрийський міськрайонний суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2615898978 від 12.07.2022. В обґрунтування позову покликається на те, що 12.07.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір №2615898978, згідно умов якого Товариство строком на 36 місяців надало відповідачу кредит у розмірі 71016,35 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.99% річних від суми боргу за договором, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «ФК «ЦФР» виникла заборгованість, яка станом на 18.10.2024 становить 113763,67 грн., в тому числі: 64772,76 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9010,63 грн. - заборгованість за річними процентами; 39980,28 грн. - заборгованість за щомісячними процентами. 01.09.2021 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги №01/09/21. Відповідно до умов договору право грошової вимоги за кредитним договором №2615898978 від 12.07.2022 перейшло до позивача. Умови кредитного позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Представник позивача просив позов задовольнити. Як встановлено із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, про зареєстроване місце проживання відповідача, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2024 цивільну справу №456/5986/24 направлено за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області. 10.12.2024 на адресу Миколаївського районного суду Львівської області надійшла цивільна справа №456/5986/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 06.01.2025 ухвалою судді Миколаївського районного суду прийнято позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, постановлено, розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено по справі судове засідання. Ухвала суду від 06.01.2025 надсилалась відповідачу на адресу місця його проживання та реєстрації, та така повернулась на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, позивач, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів. У прохальній частині позовної заяви представник АТ «Таскомбанк» просила розгляд справи провести у відсутності представника позивача. У судові засідання призначені на 18.02.2025, 02.06.2025, 18.08.2025 відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву, клопотань чи заяв до суду не подавав. На адресу суду повернулись конверти з рекомендованим повідомленням у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд встановив: 12.07.2022 між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір №2615898978, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 710196,35 грн. строком на 36 місяців, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку, за кредитним договором №2615898978 від 12.07.2022 заборгованість [PERSON] станом на 18.10.2024 становить 113763,67 грн., в тому числі: 64772,76 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9010,63 грн. - заборгованість за річними процентами; 39980,28 грн. - заборгованість за щомісячними процентами. 01.09.2021 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги №01/09/21. Відповідно до умов договору право грошової вимоги за кредитним договором №2615898978 від 12.07.2022 перейшло до позивача. Відповідачу [PERSON] було відправлено повідомлення про відступлення прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №2615898978 від 12.07.2022 відступлені АТ «Такскомбанк». В повідомленні зазначені реквізити для оплати заборгованості. Оцінка суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобв`язання клієнта перед фактором ( ч. 1 ст. 1077 ЦК України). [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у нього перед АТ «ТАСКОМБАНК» виникла заборгованість за кредитним договором №2615898978 від 12.07.2022, яка станом на 18.10.2024 становить 113763,67 грн., в тому числі: 64772,76 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9010,63 грн. - заборгованість за річними процентами; 39980,28 грн. - заборгованість за щомісячними процентами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» понесені позивачем судові витрати. Проте зазначена особа не є стороною у даній справі, а відтак, відсутні правові підстави для покладення на неї обов`язку зі сплати судових витрат. У зв`язку з цим у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial