Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Коваленко Я.О. звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1366-0021 від 17.03.2024 в розмірі 89 797,00 грн, а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2\~422,4 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1366-0021. Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальниця була попередньо ознайомлена. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа. На виконання вимог договору, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С6024 для підписання кредитного договору № 1366-0021 від 17.03.2024 та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 18 000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка 2,50 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, він не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 25.04.2025 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становлять грошову суму в розмірі 152 797,00 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 18 000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 134 797,00 грн. Проте, застосувавши відносно відповідача програму лояльності, позивач просить стягнути не повну суму заборгованості за кредитом, а лише її частину у загальному розмірі 89 797,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 71 797,00 грн Ухвалою суду від 18.06.2025 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Поштове відправлення на ім`я відповідача [PERSON] з копією ухвали про відкриття провадження надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання згідно з даними ЄДДР, повернулося до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація про інші адреси відповідача у суду відсутня. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Згідно з ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом становлено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 17.03.2024 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1366-0021. Відповідно до умов договору товариством надано позичальнику кредит у розмірі 18 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту складає 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 10.01.2025. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована. Відповідно до положень кредитного договору Базовий період складає 30 календарних днів та є проміжком часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. В останній день закінчення кожного Базового періоду позичальник зобов`язується сплачувати за користування кредитом згідно Графіку платежів, який є Додатком до договору. За змістом договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується протягом всього строку кредитування. Знижена процентна ставка також становить 2,50 %. Зазначені умови договору підтверджуються Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1366-0021 від 17.03.2024 (Графік платежів за Договором), що також підписані [PERSON] електронним підписом ? одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) С6024. Пунктом 2.3 кредитного договору визначено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування 15.04.2024 у розмірі 31\~500,00 грн, що складається із суми кредиту 18\~000,00 грн та нарахованих процентів за користування кредитом 13\~500,00 грн. За умовами договору (п. 4.6) кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб зазначений позичальником при оформленні кредиту. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в розмірі 18 000,00 грн позивачем підтверджено довідкою, в якій зазначено, що перерахування суми кредиту за договором № 1366-0021 від 17.03.2024 здійснювалось за допомогою системи LiqPay на платіжну картку [NUMBER] . На підтвердження суми кредитної заборгованості до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договором № 1366-0021 від 17.03.2024 укладеним з [PERSON] , який охоплює період з 17.03.2024 по 25.04.2025. Згідно розрахунку кредитодавця відповідачу за період з 17.03.2024 по 10.01.2025 протягом строку кредитування (300 днів) нараховані щоденні проценти по 450,00 грн за стандартною процентною ставкою 2,50 %, що становить 134 797,00 грн (18\~000,00 грн х 2,50 % х 300 днів). Із розрахунку вбачається, що відповідачем заборгованість за кредитом не погашалась. Таким чином, в кінцевому розрахунку станом на 25.04.2025 загальна заборгованість відповідача за кредитом становить 152 797,00 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 18 000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 134797,00 грн. В позовній заяві позивачем вказано на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було прийнято рішення про часткове списання відповідачу заборгованості за нарахованими процентами. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 89797,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 18 000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 71 797,00 грн. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного. Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України врегульовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновків, що позовні вимоги слід задовольнити. Між сторонами дійсно виникли правовідносини, починаючи з 17.03.2024, що підтверджується укладеним кредитним договором № 1366-0021 від 17.03.2024 шляхом надання позичальнику одноразового ідентифікатора С6024 для підписання кредитного договору та подальшого його укладення в письмовій формі у вигляді електронного документа. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2024 відповідач отримав кредитні кошти від позивача, проте оплату за договором не здійснював. Наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед позивачем за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом слідує з умов укладеного між сторонами по справі договору, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Таким чином,\~з`ясувавши обставини\~справи та\~перевіривши їх\~наявними доказами,\~враховуючи часткове\~списання заборгованості\~за процентами,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги про\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~в загальному\~розмірі 89\~797,00\~грн,\~з яких\~прострочена заборгованість\~за кредитом\~ 18\~000,00\~грн;\~прострочена заборгованість\~за нарахованими\~процентами \~71\~797,00\~грн підлягають\~задоволенню,\~оскільки розмір\~процентів відповідає\~вимогам Закону\~України «Про\~споживче кредитування» з\~урахуванням змін,\~що внесені\~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023. За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,40 грн, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved