Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Представник позивача змінив предмет позову та просить: визнати відсутнім право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на земельну ділянку площею 1.289 га, кадастровий номер 6122680400:01:001:0382, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з 29 травня 2025 року; скасувати державну реєстрацію змін до іншого речового права (права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6122680400:01:001:0382, запис про інше речове право № 15729773) від 25 листопада 2021 року, внесених на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Урбан Вітою Вадимівною, індексний номер 61909217 від 29 листопада 2021 року. Позов мотивовано тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 1.289 га, кадастровий номер 6122680400:01:001:0382, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . 08 лютого 2025 року, позивач дізналась з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №412237433, що 25 листопада 2021 року, державним реєстратором Білобожницької сільської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни про інше речове право - право оренди ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» щодо земельної ділянки, на підставі додаткової угоди до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 31.10.2021, видавник: ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та [PERSON] . Строк дії договору змінено з 29.05.2025 на 31.10.2028, з автоматичним продовженням дії договору, з правом пролонгації. Однак позивачка будь-яких додаткових угод до договорів оренди землі з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» ніколи не укладала і не підписувала; ніколи не узгоджувала перехід права оренди землі до ТОВ «Західна агровиробнича компанія»; не погоджувалась на зміну строку оренди землі з правом пролонгації. Також позивачка нікого не уповноважувала на вчинення подібного правочину. Таким чином ТОВ «Західна агровиробнича компанія» неправомірно користується землею позивачки та порушує її право на користування та розпорядження належним їй майном. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги, відповідно до зміненого предмету позову, підтримує. Представник відповідача - ТОВ "Західна агровиробнича компанія" в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов, згідно якого відповідач позовних вимог не визнає, вважає позовні вимоги необґрунтованими. У відзиві зазначено, що 31 жовтня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» укладено Додаткову угоду до Договору, якою збільшено розмір орендної плати за земельну ділянку до 9 011,64 грн за рік оренди та продовжено строк дії Договору на 7 років, сплив якого починається з дня укладення Додаткової угоди. На даний час відсутні будь-які рішення судів щодо визнання вказаних правочину розірваним, недійсним чи неукладеним. Твердження Позивача про непідписання Додаткової угоди не підтверджене жодними доказами. Ураховуючи наведене, такий правочин є дійсними, як і право оренди на земельну ділянку, яке виникло у Відповідача на підставі такого правочину. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на підставі зареєстрованого права оренди на вищевказану земельну ділянку з 2018 року здійснює її використання у господарській діяльності. На виконання умов вищезазначеного Договору оренди (зі змінами, внесеними Додатковою угодою від 31.10.2021) ТОВ «Західна агровиробнича компанія» сплачувало [PERSON] орендну плату у збільшеному розмірі - 7 254,37 грн (за вирахуванням податків і зборів), з нарахуванням\~на цю\~суму індексації за рік оренди, у той час як згідно з Додатковою угодою від 29.05.2018 розмір такої мав би становити 4 680,25 грн. Зазначене підтверджується відповідними доказами, зокрема: за 2022 рік орендна плата сплачена на банківський рахунок Позивача в загальній сумі 7 879,34 грн відповідно до платіжних інструкцій в національній валюті № 1940410202 та № 1940410204 від 11.09.2024; за 2023 рік - в сумі 8 005,40 грн відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 1725879930 від 27.10.2023; за 2024 рік - в сумі 8 413,67 грн відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 2958897386 від 20.12.2024 Обставини виплати орендної плати Позивачу (орендодавцю) у більшому розмірі та використання земельної ділянки Відповідачем (орендарем) свідчать про те, що Договір оренди землі з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 26.10.2020, підписання якої Позивач заперечує, фактично виконувався сторонами. Тобто вказаний правочин виконувався та продовжує виконуватись сторонами отримуючи орендну плату орендодавець у більшому розмірі [PERSON] підтвердила наявність договірних відносин (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 31.10.2021) між нею та ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Тобто, твердження [PERSON] про відсутність її волевиявлення на укладення Додаткової угоди від 31.10.2021 є спростованим. Жодних заяв від [PERSON] про повернення надміру сплачених коштів до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не надходило. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 14 червня 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке» було укладено договір оренди землі, за яким передано в оренду вищезазначену земельну ділянку строком на 7 років. 29 травня 2018 року між орендодавцем [PERSON] , орендарем ТОВ «Розтоцьке» та новим орендарем, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 14 червня 2016 року, про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, згідно якої орендар передає, а новий орендар приймає права та обов`язки орендаря, передбачені в договорі оренди. Позивач [PERSON] є власником земельнлї ділянки, площею 1.289 га, кадастровий номер 6122680400:01:001:0382, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . 14 червня 2016 року [PERSON] уклала договір оренди з ТОВ «Розтоцьке» строком на 7 років. Згідно п. 8 Договори укладено на 7 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пункт 36 Договорів оренди землі передбачає, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі і за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Згідно додаткової угоди від 14 червня 2016 року по земельній ділянці (кадастровий номер 6122680400:01:001:0382) про заміну сторони та внесення змін до Договору, новим орендарем земельної ділянки стало ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Вказана земельна ділянка передана від ТОВ «Розтоцьке» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія». 08 лютого 2025 року, позивач дізналась з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №412237433, що 25 листопада 2021 року, державним реєстратором Білобожницької сільської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено зміни про інше речове право - право оренди ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» щодо земельної ділянки, на підставі додаткової угоди до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 31.10.2021, видавник: ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та [PERSON] . Строк дії договору змінено з 29.05.2025 на 31.10.2028, з автоматичним продовженням дії договору, з правом пролонгації. Позивач стверджує, що дана додаткова угода нею не укладалася та не підписувалась, тому ця угола не є підставою виникнення у ТОВ «Західна агровиробнича компанія» змін до відповідного речового права оренди земельної ділянки. Ухвалою суду\~від 14\~березня 2025\~року у\~відповідача витребовувався\~оригінал додаткової угоди від 31.10.2021 до договору оренди землі від 14.06.2016, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» та [PERSON] , однак відповідач вказаного оригіналу угоди не надав, надав лише примірник додаткової угоди № б/н від 31.10.2021 до договору оренди землі від 29.05.2018. Ухвалою суду від 03 червня 2025 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис від імені [PERSON] на додатковій угоді №б/н від 31.10.2021 до договору оренди землі від 14.06.2016 [PERSON] чи іншою особою? За клопотанням експерта у відповідача було повторно витребувано оригінал додаткової угоди №б/н від 31.10.2021 до договору оренди землі від 14.06.2016, однак відповідач вказаного документа не надав у зв`язку з чим експертом справу було повернено до суду без висновку експерта. Очевидно, що відповідач ухилився від проведення експертизи. Відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином суд визнає доведеним факт того, що позивач не підписувала додаткової угоди №б/н від 31.10.2021 до договору оренди землі від 14.06.2016. Оцінивши надані докази суд визначає наступне: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України). Згідно ст.\~90\~Земельного кодексу\~України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Відповідно до ст.\~93\~ЗК України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Частиною 2 статті 792\~ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В силу ч.1 ст.2\~Закону України\~"Про\~оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст.124\~ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем. Згідно положень Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.16\~Закону України\~«Про оренду\~землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Статтею 18\~Закону України\~"Про\~оренду землі" визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно з ч.1 ст.19\~Закону України\~«Про оренду\~землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. Відповідно до вимог ч.5 ст.116\~ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря. За змістом ст.\~8\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. За згодою сторін договір суборенди земельної ділянки посвідчується нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Згідно ч.1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Позивач заперечує факт підписання нею додаткової угоди від 31.10.2021, отримання нею будь-яких пропозицій від ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі, погодження між сторонами істотних умов договору. Відповідно до частини третьої статті 203\~ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі статтею 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Водночас, відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього кодексу. Вимогами ст.216\~ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Отже, спірна додаткова угода є неукладеною, однак ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжує користування землею, чим порушує права позивачки на користування та розпорядження належним їй майном. Оскільки спірна додаткова угода є неукладеною, вона не породжує будь яких юридичних наслідків, позовні вимоги про скасування державної реєстрації змін до іншого речового права на земельну ділянку позивачки є правомірними та є належним способом захисту прав позивача. При цьому суд відхиляє заперечення відповідача з приводу того, що позивач отримала орендну плату, тобто своїми діями підтвердила наявність між сторонами орендних правовідносин, існування договору оренди та додаткової угоди. Верховним Судом у постанові від 15 січня 2021 року у справі №650/1331/18 розглядалось питання щодо застосування висновків Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц при вирішенні правовідносин, предметом яких є негаторний позов з приводу земельної ділянки, щодо якої договір оренди не укладався, разом із висновками Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17. З тексту постанови Верховного Суду у справі №650/1331/18 вбачається, що в розрізі того питання, чи вважається спірний договір укладеним у разі вчинення конклюдентних дій (сплати орендної плати) підлягають застосуванню саме висновки пунктів 7.38-7.39 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 145/2047/16-ц і аргументи щодо досягнення волевиявлення сторони на укладення такого договору внаслідок отримання орендної плати визнано необґрунтованими. В пунктах 7.38-7.39 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 145/2047/16-ц зазначено, що відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Також у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2025 року у справі № 144/1440/22 (провадження № 61-12561сво24) зроблено такі висновки: «як Велика Палата Верховного Суду, так і Об`єднана палата послідовно дотримуються підходу, що належним способом захисту прав орендодавця, який не підписував договір (додаткову угоду), є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. При цьому судове рішення про визнання відсутнім права оренди є підставою для державної реєстрації припинення права оренди. Враховуючи судову практику Верховного суду, обраний позивачкою спосіб захисту, шляхом подання позовної заяви про визнання відсутнім права оренди та скасування державної реєстрації прав, є ефективний, а задоволення позову забезпечить реальне відновлення порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторонни відповідача. Аналогічний висновок викладений в постановах Великої палати Верховного суду від 20 березня 2019 року по справі №761/20612/15-ц та від 03.04.2019 р. по справі №761/9951/15-ц, які суд враховує при ухваленні рішення. В даному випадку державна реєстрація змін до строку договору оренди, на підставі спірної додаткової угоди, призводить до фактичного усунення позивача від законного володіння земельною ділянкою з 29.05.2025. За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Крім, цього, відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved