Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-24 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що відповідач має перед позивачем заборгованість у загальній сумі 20660,20 грн. Вказана заборгованість складається з заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 18727,72 грн. за липень та вересень 2024 року, а також з заборгованості 3 % річних в сумі 1077,06 грн. за період з 13.08.2024 по 31.03.2025 та заборгованості зі сплати інфляційних втрат в сумі 1581,32 грн. з жовтня 2024 року по березень 2025 року. 1.2. У судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позов також не надходив. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] з 14.11.1996 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та 17.12.2022 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця. 2.2. [PERSON] 29.12.2018 підписав заяву-приєднання з 01.01.2019 до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ПрАТ «Харківенергозбут» на умовах договору про постачання електричної енергії/договору про користування електричною енергією № 195 від 17.06.04 за особовим рахунком № 0116,07 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом. В якості інформації про об`єкт споживача вказана майстерня по [ADDRESS] . 03.02.2022 [PERSON] сплатив на користь ПрАТ «Харківенергозбут» суму в розмірі 1500 грн. за електроенергію згідно з договором № 195 від 01.01.2019, що підтверджується платіжною інструкцією № 5347 від 03.02.2022. ПрАТ «Харківенергозбут» сформувало та направило на адресу відповідача рахунки за електричну енергію згідно з договором № 195 від 01.01.2019 за липень 2024 року на суму 18333,05 грн. та за вересень 2024 року на суму 886,54 грн. У цих рахунках відображено обсяг спожитої відповідачем електричної енергії. 2.3. 19.11.2024 ПрАТ «Харківенергозбут» направило на поштову адресу [PERSON] претензію про необхідність сплати суми основного боргу у розмірі 18727,72 грн. за електричну енергію та суми 3% річних у розмірі 72,03 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. 3.2. Відповідно до п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України. Згідно з ч. 1, 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. У пункті 13 Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону вказано, що з метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. 3.3. 24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022. Воєнний стан в Україні введено на всій території України та цей стан діє до теперішнього часу. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в редакції, яка є чинною з 30.12.2023) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерством розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, Харківська міська територіальна громада з 15.09.2022 включена до території можливих бойових дій. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2018 відповідач підписав заяву-приєднання з 01.01.2019 до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ПрАТ «Харківенергозбут» на умовах договору про постачання електричної енергії/договору про користування електричною енергією. У липні та вересні 2024 року відповідач отримав за вказаною ним у заяві адресою послуги з постачання електричної енергії, проте не оплатив їх. Отже, з відповідача має бути стягнута сума вартості відповідних послуг в розмірі 18727,72 грн. 4.2. Стосовно вимог про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне внесення плати за послуги з постачання електричної енергії, суд зазначає, що відповідач під час підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії вказав про отримання ним послуги з постачання електричної енергії у майстерні. Тобто, відповідач уклав договір про отримання ним послуги з постачання електричної енергії не для побутових потреб. Крім того, до суду не було надано доказів того, що постачання електричної енергії для відповідача здійснюється саме в житлове приміщення, а не у виробничу споруду. Такі докази, в разі необхідності, мав би надати саме відповідач, щоб спростувати зафіксовану ним у заяві презумпцію надання послуг не для побутових потреб. Тобто, послуги, які надавалися відповідачу, не були житлово-комунальними у розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206. Відсутність у відповідача статусу фізичної особи-підприємця станом на час виникнення спірних правовідносин не впливає на правильність вищенаведених висновків суду, оскільки ключовою обставиною в даному випадку є факт постачання електричної енергії в нежитлове приміщення (майстерню), що не було спростовано відповідачем. Отже, на спірні правовідносини не розповсюджується дія пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», а тому з відповідача слід стягнути інфляційні нарахування та три відсотки річних за несвоєчасну сплату заборгованості з оплати послуг з постачання електричної енергії. Доказів неправильності проведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат та відсотків річних до суду надано не було. 4.3. За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені представником позивача у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат та вирішення інших процесуальних питань 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 10380 від 11.06.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму понесених судових витрат.

Outcome: approved