Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шептицької міської ради Львівської області, яким просить визнати за ним право власності на 15/100 частин нежитлової будівлі, загальною площею 157,1 м.кв, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя набув право власності на на 15/100 частин нежитлової будівлі, загальною площею 157,1 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі акту приймання передачі від 25.03.2020 року, в рахунок повернення внесених ним у статутний фонд товариства коштів на підставі рішення загальних зборів товариства. Позивач прийняв спадщину за законом та звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на 15/100 частин нежитлової будівлі, загальною площею 157,1 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак постановою від 03.06.2024 року №273/02-31 приватним нотаріусом Зайцем В.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, вказуючи, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на 15/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 157,1 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , необхідно подати документи, які підтверджують право власності спадкодавця. З посиланням на норми матеріального права, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 15/100 частин нежитлової будівлі, загальною площею 157,1 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, покладається на розсуд суду, заперечень проти позову не подав. Ухвалою від 05.03.2025 року відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 29.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою від 29.05.2025 за клопотанням представника позивача про витребування додаткових доказів, витребувано від приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Зайця В.М. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . 12.06.2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, вказаних в позові, надали аналогічні пояснення. В подальшому подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ч.1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивач [PERSON] ( [PERSON] ) є сином [PERSON] (а.с.93-95), який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.100). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, за отриманням якої звернувся син (позивач), подавши 02.05.2023 року заяву про прийняття спадщини за законом, на підставі якої приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Зайцем В.М. було заведено спадкову справу № 34/2023 (а.с.90). Інший спадкоємець - дружина померлого [PERSON] , подала заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.96). Приватним нотаріусом було видано ряд свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я позивача, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 15/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 157,1 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на таке. Згідно ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст. 1218, 1220, 1221 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст.ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, спадкування майна після смерті [PERSON] відбувається за законом. Позивач у встановлений 6-ти місячний строк прийняв спадщину подавши нотаріусу відповідну заяву, за якою була відкрита спадкова справа. Разом з тим, рішенням учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Червоноградське ремонтно-будівельне управління від 18 березня 2020 р вирішено виключити з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Червоноградське ремонтно-будівельне управління [PERSON] з грошовим внеском в сумі 35000 гривень. Грошову частку [PERSON] повернуто майном товариства, а саме 15/100 частин нежитлової будівлі (поз. 8), загальною площею 157,1 м.кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , балансовою вартістю 33000 гривень та зменшено статутний капітал товариства. На виконання цього рішення, 25 березня 2020р. складено акт приймання передачі, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю Червоноградське ремонтно-будівельне управління передало, а учасник товариства [PERSON] прийняв у приватну власність 15/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 157,1 м.кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , балансовою вартістю 33000 гривень. Вказаний акт посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Вишневською Н.С. за реєстровим номером 330,331 (а.с.170,171). Як вбачається з цього ж протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Червоноградське ремонтно-будівельне управління єдиним учасником товариства залишився позивач [PERSON] . Зміни до установчих документів зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Червоноградської міської ради, про що подано витяг (а.с.182-188) та нову редакцію статуту (а.с.189-207). Вирішуючи питання належності померлому 15/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 157,1 м.кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд виходить з того, що підстави набуття права власності на об`єкти нерухомості та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано лише питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість актів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Отже, при дослідженні судом обставин існування в особи права власності на нерухомість необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17). Враховуючи те, що набуття права власності [PERSON] на 15/100 частин нежитлової будівлі (поз. 8), загальною площею 157,1 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , правомірно відбулось відповідно до ч.9 ст.24 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» шляхом отримання цього об`єкту при виході [PERSON] з числа учасників товариства, про що 25 березня 2020р. складено акт приймання передачі, який посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Вишневською Н.С. за реєстровим номером 330,331, то відсутність державної реєстрації такого права за померлим не нівелює його наявність. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 10 визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Оскільки, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину на 15/100 частин нежитлової будівлі (поз. 8), загальною площею 157,1 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] видане бути не може внаслідок відсутності державної реєстрації права власності на таке за померлим, право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved