Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника Патрик Ганну Григорівну до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обгрунтування позову, позивач вказав, що 22 вересня 2024 року, близько 14 години 10 хвилин в с. Руська Поляна по вулиці Мальовнича з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «ВАЗ» р.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Централізованій базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «VW Tiguan», р.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] та який був забезпечений полісом ПрАТ «СК «Інтер-Поліс», що діяв на момент ДТП. У вересні 2024 року потерпілий повідомив про ДТП та з метою отримання відшкодування звернувся з відповідною заявою. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області 03 грудня 2024 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП. Оскільки Моторно (транспортного) страхове бюро України відповідно до закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн 00 коп., витрати понесені за послуги експерта в розмірі 2400 грн 00 коп. та судові витрати в сумі 2 422,40 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності. В заяві від 22.05.2025 року зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. 06.05.2025 року рекомендоване повідомлення повернулось до суду з відміткою «вручено особисто» та 25.06.2025 року адресована кореспонденція повернулась без вручення, з відміткою «адресат відмовився». Відтак, відповідач у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 20 травня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.06.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. Встановлені судом обставини: 22 вересня 2024 року близько 14 години 10 хвилин в с. Руська Поляна по вулиці Мальовнича, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «ВАЗ» р.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). На дату скоєння цієї пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Централізованій базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, відповідно до копії витягу наданого позивачем. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2024 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП. Отже, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі, [PERSON] . Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «VW Tiguan», р.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] та який був забезпечений полісом ПрАТ «СК «Інтер-Поліс», що діяв на момент ДТП. Позивачем були понесені витрати за послуги спеціаліста в розмірі 2400 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №943093 від 20.11.2024 року. Згідно звіту №736, складеного спеціалістом ФОП [PERSON] розмір матеріальної шкоди був розрахований, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (Сврз) та з ПДВ в сумі 192 742 грн 00 коп. При цьому ліміт відповідальності Моторного (транспортного) страхового бюро України становив 160 000 грн 00 коп. У вересні 2024 року потерпілий повідомив про ДТП та з метою отримання відшкодування звернувся з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України 12 грудня 2024 року перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 944151 від 12.12.2024 року. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн 00 коп. та витрати понесені за послуги експерта в розмірі 2400 грн 00 коп.. що в загальному розмірі складає 162 400,00 грн. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК Українирозмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (надалі - Закон), при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Відповідно до абз. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 р. (далі - Закон № 1961) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, Моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Таке право Моторно (транспортне) страхове бюро України обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі і не спростовано відповідачем. Відтак, на користь позивача в порядку регресу слід стягнути з відповідача витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування в сумі 160 000,00 грн та витрати на послуги експерта в розмірі 2 400,00 грн, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 14690 від 13.05.2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved