Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

18.07.2025 [PERSON] в особі представника адвоката Окольчишиної І.М. звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 24.05.2025 уклала шлюб із відповідачем. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить їхнім інтересам, оскільки вони не ведуть спільне господарство, припинили шлюбні відносини, їх примирення неможливе. Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 21.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; призначено судовий розгляд на 14.08.2025. Сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи. 29.07.2025 до суду від відповідача надійшла заява, в якій він позов визнає повністю. Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті спору, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що 24.05.2025\~у Первомайському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 163, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.05.2025. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.05.2025 повторно Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 712. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітнього сина, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачкою про відшкодування судових витрат не заявлено.

Outcome: approved