Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Склад комісії з реорганізації Комунального підприємства «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради», Комунальне підприємство «4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради імені Леоніда Куроєдова», про: визнання протиправною бездіяльності КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» щодо не нарахування та невиплати їй грошової компенсації щорічної додаткової відпустки, як категорії працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням в період з 2015 року по 2025 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з займаної посади 28 лютого 2025 року, зобов`язання КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» нарахувати та виплатити їй грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки, як категорії працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням в період з 2015 року по 2025 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з займаної посади 28 лютого 2025 року. В обґрунтування позову вказала, що вона працювала на посаді завідувача інформаційно-аналітичним відділом в КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» з 2002 року. 22 лютого 2025 року її звільнено на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, про що видано відповідний наказ № 89-к «Про звільнення працівника» від 25.01.2025 року. При звільненні їй надано розрахунок грошових сум, який підлягають сплаті, однак відповідачем не здійснено розрахунку та виплати грошової компенсації за щорічну додаткову відпустку, як категорії працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням за період з 2015 по 2025 рік. На адвокатський запит її адвоката було повідомлено, що щорічна додаткова відпустка за особливий характер праці їй не надається з 2014 року, оскільки у відповідності до наказу Міністерства праці України від 10.10.1997 року № 7 «Рекомендації щодо порядку надання працівникам з ненормованим робочим днем щорічної додатково відпустки за особливий характер праці», дана відпустка не передбачена для працівників, які працюють на умовах внутрішнього сумісництва. З відмовою відповідача не погоджується, а тому звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 25 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача Глущенко А.О. позов підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, часта місце розгляду справи з отримання ухвали про відкриття провадження та позову, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з підписами уповноважених осіб (а.с.45, 58). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Склад комісії з реорганізації Комунального підприємства «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою, яка вказав у клопотанні голова комісії з реорганізації [PERSON] (а.с.46, 59), однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради імені Леоніда Куроєдова», у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд» (а.с.40, 56), та шляхом отримання рекомендованого повідомлення (а.с.44). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.01.2002 року працювала на посаді завідувача інформаційно-аналітичним кабінетом, а з 15.11.2010 року працювала внутрішнім сумісником на посаді лікаря-методиста КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради», що слідує із листа КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» від 18.12.2024 року за вих. № 2637 (а.с.13). Згідно рішення Полтавської міської ради від 28 листопада 2024 року «Про реорганізацію Комунального підприємства «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради», реорганізовано КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради», внаслідок змін майнового стану, з подальшим припиненням його як юридичної особи, шляхом приєднання до КП «4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради імені Леоніда Куроєдова» (а.с.21). Відповідно до Наказу № 89-к КП «Полтавська центральна\~районна клінічна\~лікарня Полтавської\~міської ради» від 25 лютого 2025 року «Про звільнення працівника»: - [PERSON] , завідувача інформаційно-аналітичного відділу, лікаря методиста, звільнено із займаної посади 28 лютого 2025 року, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату працівників. Виплачено компенсацію за невикористані відпустки: щорічні основні відпустки та вихідну допомогу у відповідності до чинного законодавства; - [PERSON] , лікаря-методиста інформаційно-аналітичного відділу (сумісництво 0,5 посадового окладу), звільнено із займаної посади 28 лютого 2025 року, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату працівників. Виплачено компенсацію за невикористані відпустки: щорічні основні відпустки та вихідну допомогу у відповідності до чинного законодавства (а.с.9). На запит представника позивача, КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» 18.12.2024 року за вих. № 2637 повідомила, що щорічна додаткова відпустка за особливий характер праці [PERSON] , завідувачу інформаційно-аналітичного відділу, не надається з 2014 року, оскільки у відповідності до наказу Міністерства праці України від 10.10.1997 року № 7 «Рекомендації щодо порядку надання працівникам з ненормованим робочим днем щорічної додатково відпустки за особливий характер праці», дана відпустка не передбачена для працівників, які працюють на умовах внутрішнього сумісництва. Також повідомлено, що за результатами проведення планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Полтавської центральної районної лікарні у 2014 році встановлені фінансові порушення внаслідок того, що працівникам надавалися додаткові відпустки, як таким, що працювали в режимі ненормованого робочого дня, але працювали на умовах сумісництва, з оплатою за фактично відпрацьований час. Вказано, що працівник, який працює на умовах внутрішнього сумісництва, з оплатою за фактично відпрацьований час, не має можливості виконувати роботу понад установлену норму тривалості робочого часу (після основної роботи за основною посадою, працівник приступає до роботи за сумісництвом), отже заборгованість компенсації за невикористану відпустку відсутня (а.с.13). Згідно листа Міністерства економіки від 25.02.2025 року за вих. № 4701-05/17497-09 на ім`я [PERSON] , у разі створення у відповідній лікарні інформаційно-аналітичного відділу, його очолює лікар за посадою «Завідувач інформаційно-аналітичного відділу» (код 1229.5). Також роз`яснено, що на підставі аналізу законодавства, «лікар-керівник відділення, кабінету» Списку виробництв, робіт, професій і посад працівників, роботи яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних і геологічних умовах підвищеного ризику для здоров`я, що дає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці, затвердженого постановою КМУ від 17.11.1997 року № 1290, має узагальнений характер і може включати в себе такі назви посад, як «завідувач інформаційно-аналітичного відділення» (а.с.19-20). У\~статті 8 Закону № 504/96-ВР\~зазначено, що щорічна додаткова відпустка за особливий характер праці надається: 1) окремим категоріям працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров`я, - тривалістю до 35 календарних днів за Списком виробництв, робіт, професій і посад, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; 2) працівникам з ненормованим робочим днем - тривалістю до 7 календарних днів згідно із списками посад, робіт та професій, визначених колективним договором, угодою. Конкретна тривалість щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці встановлюється колективним чи трудовим договором залежно від часу зайнятості працівника в цих умовах.. Згідно з пунктом 123 підрозділу «Загальні професії медичних працівників установ охорони здоров`я, соціального захисту та освіти» розділу XVII Списку виробництв, робіт, професій і посад працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров`я, затвердженого\~постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 № 1290, лікарю-завідувачу відділення (відділу, лабораторії, кабінету, покоїв) надається щорічна додаткова відпустка тривалістю до 7 календарних днів. Конкретна її тривалість встановлюється колективним чи трудовим договором залежно від часу зайнятості працівника в цих умовах. При цьому відповідно до\~статті 10 Закону № 504/96-ВР\~щорічна додаткова відпустка, передбачена пунктами 1 і 2 частини першої\~статті 8 цього Закону\~надається понад щорічну основну відпустку за однією підставою, обраною працівником. Як встановлено матеріалами справи, Глущенко В.В. займала посаду завідувача інформаційно-аналітичного відділу, а тому має право на отримання щорічної додаткової відпустки, як категорія працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, на підставі пункту 1 частини першої\~статті 8 Закону № 504/96-ВР. Відмова відповідача щодо відсутності у позивача права на виплату компенсації за невикористану додаткову щорічну відпустку ґрунтуються на Рекомендаціях Міністерства праці України, які врегульовують порядок оплати праці працівникам з ненормованим робочим днем, а не для працівників, робота яких пов`язана із підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, відповідно до Списку виробництв, робіт, професій і посад працівників, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров`я, затвердженого\~постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 № 1290. Згідно ст. 116 ЦПК України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до частини першої\~статті 83 КЗпП України, частини першої\~статті 24 Закону № 504/96-ВР\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Як встановлено судом, позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, зокрема, в оспорюваний період з 2015 по 2025 рік, та мала право на додаткову щорічну відпустку, яка при звільнення з роботи їй виплачена в кості компенсації не була, як і не вила нею використана під час роботи на посаді, що слідує із листа відповідача, в якому він заперечує право позивачки на вказану відпустку. Згідно ст.15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, позивач обґрунтувала свої позовні вимоги та довела їх в ході розгляду справи, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2\~422 грн. 40 коп.

Outcome: approved