Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог вказав, що Він 07.11.2007 року, уклав кредитний договір № 121 п/01/2007-980 із Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та отримав позику у розмірі 8000 грн. В зв`язку з несплатою ним кредиту, банк звернувся до суду щодо примусового стягнення з позивача заборгованості. За наслідками розгляду справи №2-508.2010 рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 29.10.2010 позов задоволено, вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору в сумі 7871 грн. 20 коп. Тальнівським районним відділом Державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області за зверненням Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» відкривалися виконавчі провадження щодо примусового виконання вказаного рішення суду, виносились постанови про арешт коштів боржника від 08.11.2011 року та 23.07.2013 року. Виконавчі провадження закриті, проте арешт з котів боржника станом на дату звернення до суду не знятий. В січні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» заблокував рахунок позивача у зв`язку з наявністю постанов про накладення арешту грошових коштів, та утримав з нього суму боргу 7871,20 грн. За інформацією ДВС від 27.01.2025 р, згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відкриті виконавчі провадження щодо позивача. Наявність арештів по закритим виконавчим провадженням перешкоджає йому розпоряджатися коштами. Оскільки на даний час стягувач ПАТ КБ «Надра» не заявляє претензії до позивача, не звертався до суду щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відділ ДВС через відсутність виконавчого провадження не може зняти арешт з майна, то позивач звернувся з даним позовом до суду. 08.04.22025 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.6.2025 року постановлено ухвалу про залучення до участі у справі співвідповідача ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». В судове засідання позивач та його представник позивача не з`явилися, проте представник позивача Бабій В.М. подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представниця відповідача Тальнівського вдділу державної виконавчої служби у Звенигородському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності . Представник ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про будь-які причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавав. \~ \~ \~ \~Суд, оголосивши заяви представника позивача, представника відповідача Тальнівського відділу ДВС, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 29.10.2010 у праві №2-508/10 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» з [PERSON] стягнуто заборгованість по кредитному договору від 07.11.2007 № 121 п/01/2007-980 в сумі 7871 грн. 20 коп. (а.с.18) Тальнівським районним відділом Державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області відкривалися виконавчі провадження щодо примусового виконання вказаного рішення суду, а саме: підставі виконавчого листа від 29.09.2010 № 2-508 виданого Тальнівським районним судом, ДВС 12.04.2011 року відкрито виконавче провадження № 26094866 про стягнення з [PERSON] - заборгованості по кредиту в сумі 7871,2 грн. 08.11.2011 року винесена постанова про арешт коштів боржника; 31.07.2012 року винесена постанова про повернення виконавчого стягувачу п.2 ч. 1 ст. 47 ( а.с.14); на підставі виконавчого листа від 12.10.2010 №2-508/2010 виданого Апеляційним судом Черкаської області, ДВС 11.10.2012 року відкрито виконавче провадження № 34663430 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі - 7871,2 грн. , 23.07.2013 року винесена постанова про арешт коштів боржника, 27.11.2013 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу п. 2 ч. 1 ст. 47 (а.с.15). Відповідно до наданої Тальнівським відділом державної виконавчої служби у Звенигородському районні Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповіді виконавчі провадження № 26094866, № 34663430 завершені, передані до архіву та знищені (а.с.12-13). 06.05.2020 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія\~«СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL6N016600, у відповідності до умов якого, ПАТ «КБ «Надра» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія\~«СІТІ ФІНАНС» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія\~«СІТІ ФІНАНС» приймає належні ПАТ «КБ «Надра» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «КБ «Надра» і боржниками (а.с. 45-46). Відповідно до витягу з Додатку №1 договору про відступлення прав вимоги № GL6N016600 від 06.05.2020 року Реєстру прав грошових вимог до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі: 9219,55 грн.. (а.с. 51). Згідно довідки №1-124903 наданої 23.05.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором № 121 п/01/2007-980, укладеним 07.11.2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] право вимоги за яким було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» станом на 23.05.2025 року погашена в повному обсязі позичальником перед кредитором, та зазначено, що у ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» відсутні будь-які претензії фінансового та майнового характеру за кредитним договором № 121 п/01/2007-980 від 07.11.2007 року (а.с.44). В силу вимог ч.1 ст.15, ч.1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до вимог\~статті 466 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 07.07.2021 року у справі № 2-356/12, від 03.12.2021 року у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15. Згідно зі\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Згідно з частиною 1\~статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (частина 2\~статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження"\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Частиною 2\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~зазначено, що в разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Ч. 5\~ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження"\~визначено,\~що арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої\~статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З наданих суду документів вбачається, що між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється. У зв`язку з накладеним арештом позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності, а тому наявні підстави для зняття арешту з коштів боржника [PERSON] . Згідно статті 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений на майно позивача порушує можливості реалізації ним прав на належне йому на праві власності майно, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved