Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», від імені якого діє представник, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.08.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 691049, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надало відповідачу кредит в сумі 62500,00 грн. строком на 730 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, водночас відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 95853,71 грн., яка складається з 56526,66 грн. - заборгованості за тілом, 39327,05 грн. - заборгованості за відсотками. 31.01.2025 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон кредит» укладено Договір факторингу № 31012025, відповідно до якого, ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 691049. У зв`язку з вищенаведеним, поивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 691049 від 30.08.2021 року у розмірі 95853,71 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір - 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 травня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В провадження суду 26 травня 2025 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому заперечувала щодо задоволення позовних вимог з огляду на те, що ТОВ «Слон Кредит» не виконало зобов`язань з самостійної оплати процентів за перший день користування кредитом у сумі 12 500,00 грн., натомість нарахувало їх в заборгованість за кредитом та здійснювало його погашення з проведених споживачем чергових щомісячних платежів. Таким чином, ТОВ «Слон Кредит» у дійсності надав [PERSON] кредит в сумі 50 000,00 грн., вона в свою чергу здійснила погашення кредиту п`ятьма платежами по 5490 грн. на загальну суму 27450 грн. Отже, ТОВ «Слон Кредит» міг відступити на ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до відповідача на загальну суму 95853,71 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту нараховане кредитодавцем в сумі 56526,66 грн., що є більшою за отримані відповідачем 50 000,00 грн. з огляду на те, що ТОВ «Слон Кредит» самостійно не виконав вимоги п. 3.5. Договору, залишивши кошти в сумі 12 500,00 грн. у власному користуванні. Також у матеріалах справи відсутні докази повідомлення боржника про факт відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення як передбачено договором факторингу. Окрім того, судові витрати на правову допомогу позивачем не доведені належними письмовими доказами, тому не підлягають задоволенню. 28 травня 2025 року представник позивача надав відповідь на відзив, у яких не погодився із доводами сторони відповідача викладених у відзиві та вказав, що відповідачка отримала повну, доступну та вичерпну інформацію щодо умов надання кредиту за договором, прийняла умови кредитного договору і погодилася з ними, а тому, у даному випадку, відсутні підстави вважати, що кредитний договір, укладений між сторонами, містить несправедливі умови, та що положення цього договору створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Умова видачі кредиту та умова зарахування з метою оплати процентів за перший день користування кредитом утриманої суми зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу, була достовірно відома відповідачці. Окрім того, представник позивача вказав, що заявлена до стягнення сума витрат позивача є співмірною зі складністю даної справою, зворотного відповідачкою не доведено. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року було задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит». Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - адвокат Копичко С.І. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Давиденко К.С. у судовому засіданні заперечувала у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Третя особа з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» у судове засідання уповноваженого представника не направили, в провадження суду надали заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір №691049 про надання споживчого кредиту (а.с.5-7). Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.3 сума кредиту (загальний розмір) складає 62500,00 грн. Тип кредиту кредит. Пунктом 1.4 договору визначено, що строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 30.08.2023 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Згідно з п. 1.5. тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п. 1.8 договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 144242,91 грн. Пунктом 2.1 сторони погодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 50000 грн. за реквізитами платіжної картки наданої споживачем товариству у будь-який спосіб; у розмірі 12500 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п. 2.1. договору (п. 2.4 договору). З урахування положень п.3.5 договору відповідачка надала згоду кредитору ТОВ «Слон Кредит» на утримання суми вищезазначених процентів із суми, що підлягає наданню споживачу. Підписуючи цей договір, відповідачка підтвердила, що, зокрема, перед укладанням цього договору їй була у чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті (п. 9.8 договору). Паспорт споживчого кредиту містить всі аналогічні істотні умови кредиту, що містяться у вищезгаданому кредитному договорі. У даному паспорті також міститься підпис [PERSON] , яким відповідачка підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с. 9). Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №691049 від 30.08.2021 року, сторони погодили дату видачі кредиту 30.08.2021 року та дати платежів (останній платіж 30.07.2023 року), чисту суму кредиту, що становить 50000 грн., суму кредиту за договором 62500 грн. та щомісячні суми погашення кредиту, відсоток за перший день користування кредитом у розмірі та суми процентів за користування кредитом. З даним документом відповідачка була особисто ознайомлена, про що свідчить її підпис (а.с. 8). Платіжним дорученням № 8323 від 30.08.2021 року ТОВ «Слон кредит» було здійснено перерахунок коштів [PERSON] у сумі 50000,00 грн. з призначенням платежу - перерахування коштів згідно кредитного договору №691049 від 30.08.2021. [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до розрахунку заборгованості первинного кредитора за договором №691049 від 30.08.2021 року станом на 25.02.2025 року заборгованість [PERSON] становить 95853,71 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 45221,23 грн., заборгованість за відсотками за перший день користування 11305,33 грн. та заборгованість за відсотками 39327,05 (а.с.16). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першастатті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, зокрема розділ 10 договору «Реквізити та підписи сторін» також містить підпис клієнта та його персональні дані. Окрім того, відповідачкою були підписані також паспорт споживчого кредиту із аналогічними умовами кредитного договору, а також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №691049 від 30.08.2021 року. ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме переказало кошти на платіжну картку клієнта, що підтверджується платіжною інструкцією від 30.08.2021 року, у призначенні якого зокрема вказано, що перерерахування здійснюється відповідно до кредитного договору №691049 від 30.08.2021 року та вказано прізвище ім`я по-батькові відповідачки. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» договору №691049 про надання споживчого кредиту від 30.08.2021 року із дотриманням вимог цивільно-процесуального законодавства. Твердження представника відповідачки про те, що розрахунок ТОВ «Слон Кредит» є неправомірним та неналежним доказом, оскільки включав списання коштів на погашення процентів за перший день користування кредитом в сумі 12500 грн., суд відхиляє з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту укладеного кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Підписавши кредитний договір, відповідачка погодилася з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідачка мала можливість не вступати у кредитні відносини із первинним кредитором, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Натомість [PERSON] погодилася зі своєї сторони на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Договір №691049 про надання споживчого кредиту від 30.08.2021 року або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань суду не надано. З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору. Аргументи представника\~відповідачки про\~те,\~що розмір\~заборгованості за\~тілом кредиту\~складає 50000\~грн.,\~враховуючи лише\~розмір кредитної\~суми,\~не заслуговують\~на увагу,\~оскільки,\~як зазначено\~вище за\~умовами кредитного\~договору за\~рахунок отриманого\~кредиту у\~розмірі 62500\~грн.\~суми кредитних\~коштів у\~розмірі 12500\~грн.\~були перераховані\~за дорученням\~ [PERSON] \~на виконання\~п.\~2.1,\~п.\~3.5\~кредитного договору. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» має право, зокрема, укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. 31.01.2025 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 31012025, у відповідності умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступає за плату ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання(кредиту), плату за кредитом(плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Слон Кредит» (а.с.18-24). Відповідно до Реєстру боржників для друку до договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 95853,71 грн., з яких: 45221,33 грн. - сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника/видані готівкою; 11305,33 грн. - сума заборгованості за процентами за видачу кредиту(проценти за перший день користування кредитом); 39327,05 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами (з другого дня користування кредитом) (а.с.35-37). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Таким чином, суд вважає доведеним позивачем факт переходу прав вимог до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 691049 від 30.08.2021 року, що підтверджується копією договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року (а.с.18-24); копією акту прийому-передачі реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року (а.с.34); платіжною інструкцією № 0492440000 від 31.01.2025 року про оплату згідно з договором факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року (а. с. 33). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суду не надано доказів на спростовування презумпції правомірності договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025 року. Щодо доводів представника відповідача про те, що відповідачку не було повідомлено про факт відступлення прав вимоги, суд зазначає, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором, а може впливати на визначення розміру богу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Таких висновків дотримується Верховний Суд щодо спірного питання, зокрема, у постанові від 06 лютого 2019 року справа № 361/2105/16, від 24 липня 2025 року справа № 161/5405/24. Таким чином, кредитний договір, укладений між відповідачкою [PERSON] та первісним кредитором, а також укладений між первісним кредитором та ТОВ «Факторинг Партнерс» договір факторингу у встановленому законом порядку недійсними не визнані, тобто в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідачка не надала доказів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 95853,71 грн., який не спростований стороною відповідача. Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 02.07.2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс»» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024 (а.с.45-46). На підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу позивачем наданий витяг з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, відповідно до якого вартість послуг, які надавались, склала 25000,00 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved