Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, обґрунтовуючи свої позові вимоги тим, що проживала однією сім`єю як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від цих відносин народилась донька [PERSON] , [INFO] . На теперішній час донька проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, рахує, що має право звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, як дружина, з якою проживає дитина, в зв`язку з чим, звернулась до суду із вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте направила до суду заяву у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленнями "Укрпошти" про отримання судової повістки, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов тких висновків. Частиною 2 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час ухвалення рішення суд відповідно до вимог статті 264\~ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] проживала однією сім`єю як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від цих відносин народилась донька [PERSON] , [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 943 від 13.06.2025, позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно вимог\~ч.ч.1,2\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. За положеннями частин другої-четвертої статі 75\~ СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, відповідно до випадків, перелічених у статті 76 СК України, непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Отже,сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В той же час, позивачкою не надано доказів того, що вона має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання, а саме доказів наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків подружжя, свідоцтво про шлюб, рішення суду про розірвання шлюбу до позову позивачкою не надано. Таким чином, позивачкою не доведено своїх позовних вимог, в зв`язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка за законом звільнена від сплати судового збору, судові витрати у дані справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed