Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Каращука Ю.І. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь позивача половину сплачених ним особистих коштів за зобов`язанням перед АТ «Сенс Банк» по кредитному договору № 501255281 в сумі 12 617,58 грн., половину сплачених ним особистих коштів за зобов`язанням перед АТ «Сенс Банк» за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 66 738,27 грн., половину сплачених ним особистих коштів за зобов`язаннм перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №2001789228701 в сумі 26 531,30 грн., половину сплачених ним особистих коштів за зобов`язанням перед АТ «Універсал Банк» по кредитному договору [NUMBER] в сумі 28 061,96 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 21.05.2024 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та було надано позивачу строк для усунення її недоліків. Позивачем на виконання ухвали суду у встановлені суддею строки було усунуто зазначені судом недоліки, ухвалою суду від 10.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Сторони повідомлені про відкриття провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що в матеріалах справи маються відповідне поштове повідомлення та довідка про доставку електронного документу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.07.2020 року, а/з №826. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09.08.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як зазначає позивач в позовній заяві, за час перебування у шлюбі з відповідачем, ним в інтересах сім`ї оформлювались ряд кредитів для задоволення спільних потреб у харчуванні, дозвіллі, медичному обслуговуванні та задоволенні особистих потреб відповідача. Кредити було оформлено в: - АТ «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714): банківський рахунок № [NUMBER] ; - АТ «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714): банківський рахунок № [NUMBER] ; - АТ «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352): банківський рахунок № [NUMBER] ; - АТ «ПУМБ» (код ЄДРПОУ 14282829): банківський рахунок № [NUMBER] ; - АТ «Банк Форвард» (код ЄДРПОУ 34186061): банківський рахунок № [NUMBER] . Таким чином, у [PERSON] та [PERSON] виникли солідарні боргові зобов`язання за вищезазначеними кредитними договорами укладеними позивачем в інтересах сім`ї та під час перебування у шлюбі. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2023 року суд зобов`язав [PERSON] сплатити: - на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк»: частину боргу за кредитним договором № 501255281, рахунок [NUMBER] в сумі 12 617,58 грн.; частину боргу за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, рахунок [NUMBER] в сумі 66 738,27 грн.; - на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» частину боргу за договором про надання банківських послуг, рахунок [NUMBER] в сумі 28 061,96 грн.; - на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» частину боргу за кредитним договором № 2001789228701, рахунок [NUMBER] в сумі 26 531,30 грн.; - на користь АТ «Банк Форвард» частину боргу за кредитним договором № 200347225, рахунок [NUMBER] в сумі 9 663,40 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 22.11.2023 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2023 року в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання [PERSON] сплатити на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» частину боргу за кредитним договором № 501255281 в сумі 12 617,58 грн. та частину боргу за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, рахунок [NUMBER] в сумі 66 738,27 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Таким чином, за спільними зобов`язаннями подружжя останнє відповідає усім своїм майном. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Отже, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 22.11.2023 року, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2023 року в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання [PERSON] сплатити на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» відмовлено та встановлено, що позивачем повністю борг перед АТ «Сенс Банк» погашено», з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплачених ним особистих коштів за зобов`язанням перед АТ «Сенс Банк» по кредитному договору № 501255281, в сумі 12 617,58 грн. та половина сплачених ним особистих коштів за зобов`язанням перед АТ «Сенс Банк» за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 66 738,27 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на корсть позивача половини сплачених ним коштів за зобов`язаннм перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №2001789228701 в сумі 26 531,30 грн. та половину сплачених ним особистих коштів за зобов`язанням перед АТ «Універсал Банк» по кредитному договору [NUMBER] в сумі 28 061,96 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2023 року зобов`зано [PERSON] сплатити на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» частину боргу за договором про надання банківських послуг, рахунок [NUMBER] в сумі 28 061,96 грн. та на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» частину боргу за кредитним договором № 2001789228701, рахунок [NUMBER] в сумі 26 531,30 грн., рішення суду в цій частині не скасовано та набрало законної сили. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial