Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Проніна Віра Миколаївна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.02.1998 Харківським міським відділом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №06. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.02.1998. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року донька проживає з матір`ю в Республіці Австрія, куди вони виїхали з початку повномасштабного вторгнення рф в Україні. Спору щодо визначення місця проживання дитини немає. Причиною розпаду сім`ї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, а також зникли спільні інтереси. Спільне господарство сторони не ведуть більше 3 років. Фактично шлюб припинив своє існування, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу спільного майна подружжя на даний час немає. У зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду\~від 25.06.2025\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження,\~розгляд справи\~постановлено проводити\~в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла на адресу суду письмова заява, в якій вона просила провести судове засідання без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала відзив на позовну заяву, згідно з якою визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу та не заперечує проти його розірвання, просила розглянути справу без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.02.1998, про що Харківським міським відділом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області складений актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.02.1998. Сторони мають спільну дитину неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.2010, виданим Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №634 від 01.10.2010. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а відповідач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнала позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави.

Outcome: approved