Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-06 00:00:00

Представник позивача - адвокат Шабас Г.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по справі, стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~000 (одна тисяча) гривень. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Таким чином, враховуючи, що необхідності у виклику сторін суд не вбачає, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування технічними засобами, що відповідає\~ст.247 ч.2 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Рішенням \~Основ`янського районного суду міста Харкова від 22.07.2025 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КРИСТАЛ-ХАРКІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю; стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КРИСТАЛ ХАРКІВ» заборгованість станом на 02.05.2025 року по оплаті платежів та внесків у розмірі 26240 грн, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~З заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача надав докази на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу: - копію договору про надання правової допомоги від 01.01.2025 року; - акт наданих послуг від 24.07.2025 року, відповідно до якого адвокат адвокатське бюро «Геннадія Шабаса» в особі керівника Шабаса Г.В. надав наступні послуги: аналіз періоду виникнення заборгованості відповідача; підготовка та написання позовної заяви; формування переліку додатків та подання позовної заяви; направлення копії позовної заяви відповідачу; моніторинг стану розгляду справи; написання та подання заяви про розгляд справи без участі позивача; вартість послуг фіксована, визначений та складає 1000 грн.; - рахунок на оплату від 24.07.2025 року. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Суд, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, оцінюючи обґрунтованість заяви представника позивача, в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена представника позивача сума є співмірною та приходить до висновку щодо стягнення вказаної у заяві суми з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved