Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У травні 2025 року до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.09.2019 (далі Договір). В обґрунтування поданого позову АТ «Універсал Банк» зазначено, що 09.09.2019 відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (далі Анкета-заява). Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами обслуговування рахунків фізичних осіб (далі Умови), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом кредиту складають Договір. Підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники вказаних документів у спеціальному мобільному додатку та зобов`язалася їх виконувати. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами. Проте, у зв`язку із порушенням умов договору, у [PERSON] виникла заборгованість, що станом на 05.03.2025 складає 52276,21 грн, яка, за твердженням банку, повністю складається із заборгованості за тілом кредиту. Цю суму позивач просить стягнути з відповідачки разом із понесеними судовими витратами. Відповідачці копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 15.05.2025 за її зареєстрованим місцем проживання, що відповідає місцю проживання, вказаним в позовній заяві та витязі з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділення АТ «Укрпошта», що адресат відсутній за цією адресою, при цьому відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подала. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 05.05.2025. Ухвалою суду від 15.05.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження і постановлено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. 48). Представник позивача просить, у разі відсутності відзиву відповідачки, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до ч. 5\~ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, згідно зі\~ст. 280\~ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові докази, долучені позивачем до матеріалів справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.09.2019 відповідачка, [PERSON] , підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (а.с. 15). У пунктах 2 та 3 цієї заяви відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася, погоджується та отримала у мобільному додатку Умови, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які разом складають договір . Також, у п. 6 Анкети-заяви, відповідачка визнала, що її електронний цифровий підпис є аналогом власноручного та має рівнозначні юридичні наслідки. Згідно з Довідкою від 05.03.2025 (а.с. 14), кредитний ліміт відповідачки змінювався протягом дії договору. Встановлено наступну динаміку зміни ліміту: 09.09.2019 5000 грн; 24.09.2019 10000 грн; 15.12.2019 15000 грн; 04.02.2020 20000 грн; 10.04.2020 30000 грн; 08.11.2020 40000 грн; 08.02.2021 70000 грн. Станом на 26.02.2022 ліміт був скоригований та встановлений у розмірі 42806 грн. Долучена до матеріалів справи Виписка про рух коштів по картці за період з 09.09.2019 по 05.03.2025 детально відображає усі транзакції за рахунком відповідачки, включаючи дати, час, опис операцій (поповнення, перекази, зняття готівки, оплата послуг), суми операцій та залишок на рахунку після кожної транзакції. Згідно з підсумковими даними цієї виписки, загальна сума витратних операцій за карткою за вказаний період склала 193910,21 грн, а загальна сума зарахувань (погашень) 141634,00 грн (а.с 11-12). Згідно з наданим позивачем Розрахунком заборгованості за договором (а.с. 6-9), станом на 05.03.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 52276,21 грн. Вказаний розрахунок деталізує механізм нарахування боргу: наприкінці кожного місяця на залишок заборгованості нараховувалися відсотки (графа «Нараховано відсотків») відповідно до чинної процентної ставки (графа «Процентна ставка (поточна)»); першого числа наступного місяця, у разі відсутності власних коштів на рахунку, сума нарахованих відсотків списувалася за рахунок кредитних коштів (відображено у графі «Сплачено відсотків»), одночасно збільшуючи основну суму боргу («Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом»). Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» (редакція, затверджена 24.11.2021) (а.с. 16-22) містить, зокрема, пункт 5.22 розділу II, який встановлює, що кредит збільшується на суму заборгованості за відсотками та неустойкою, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для їх сплати. Відповідно до Пояснення до Виписки про рух коштів на рахунку (а.с. 10), позивач обґрунтовує, що кінцева сума боргу 52276,21 грн складається з використаного кредитного ліміту (42806,67 грн) та суми овердрафту (9469,54 грн), який виник саме внаслідок описаного вище механізму капіталізації відсотків та неустойок на підставі п. 5.22 Умов обслуговування Згідно з Витягом з Тарифів за карткою «Monobank» (а.с. 23-24), встановлено базову відсоткову ставку в розмірі 3,1% на місяць, збільшену відсоткову ставку 6,2% на місяць у разі наявності простроченої заборгованості, та розмір обов`язкового щомісячного платежу 4% від суми заборгованості. На підставі\~Довідки про\~наявність рахунку\~від 05.03.2025\~(а.с.\~13)\~встановлено,\~що на\~ім`я відповідачки [PERSON] в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № [NUMBER] ; тип рахунку [PERSON] . Копія паспорта відповідачки [PERSON] підтверджує її особу (а.с. 28-29). Повноваження представника позивача Мешніка К.І. на представництво інтересів банку в суді підтверджуються копією довіреності № 22-ЮДІ від 08.01.2024 (а.с. 35). Право АТ «Універсал Банк» на здійснення банківської діяльності встановлено на підставі банківської ліцензії №92 від 10.10.2011 (а.с. 36). Статус позивача як юридичної особи, його ідентифікаційний код 21133352 та місцезнаходження підтверджуються Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 37). Організаційно-правова форма позивача та повноваження його органів управління визначені копією Статуту (а.с. 38). Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України та спеціальним законодавством. Предметом спору є виконання відповідачкою грошового зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати платежів, передбачених договором. 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками, та норми права, які застосував суд. Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання\~електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2\~ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою\~ст. 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих документів судом проведено детальну перевірку нарахування заборгованості за Договором. Протягом початкового періоду користування кредитом відповідачка активно використовувала наданий кредитний ліміт, який банк поступово збільшував: з початкових 5000,00 грн (09.09.2019) до 10000,00 грн (24.09.2019) і згодом до 15000,00 грн (15.12.2019). Водночас згідно з розрахунком заборгованості, нею здійснювалися значні погашення, загальна сума яких за цей період склала 7900,00 грн. Це дозволило відповідачу на кінець 2019 року повністю погасити наявну заборгованість. Нарахування відсотків за цей період не здійснювалось, оскільки заборгованість погашалась у межах пільгового періоду, що передбачено умовами договору. Протягом 2020 року банк продовжував збільшувати кредитний ліміт відповідачки: до 20000,00 грн (04.02.2020), 30000,00 грн (10.04.2020) та 40000,00 грн (08.11.2020). Відповідачка продовжувала інтенсивно користуватися кредитною лінією, що характеризувалося високим обігом коштів на рахунку. Загальна сума погашень за рік була значною і склала 99891,00 грн. Попри це, постійні видаткові операції призвели до того, що на кінець 2020 року заборгованість за тілом кредиту склала 15326,06 грн. Протягом цього періоду механізм капіталізації відсотків ще не застосовувався, оскільки, згідно з розрахунком, нарахування відсотків не відбувалося. На початку 2021 року банк суттєво збільшив кредитний ліміт до 70000,00 грн (08.02.2021). Однак з цього моменту суми щомісячних погашень стали недостатніми для повного покриття нарахованих відсотків. Як наслідок, позивач почав застосовувати механізм капіталізації, передбачений пунктом 5.22 Умов обслуговування. Протягом 2021 року загальна сума погашень, здійснених відповідачем, склала 17 577,00 гривень. Водночас за цей же період нараховано та капіталізовано відсотків на суму 8354,21 грн. Нарахування здійснювалось на основі базової відсоткової ставки 3,1% на місяць (37,2% річних) на залишок заборгованості, що передбачено Тарифами за карткою. Таким чином, значна частина внесених коштів йшла на покриття старих відсотків, тоді як нові продовжували капіталізуватися, що призвело до зростання тіла кредиту до 25156,59 грн на кінець року. 26.02.2022 банк зменшив кредитний ліміт до 42806 грн. Протягом 2022 року відповідачка продовжувала здійснювати погашення, загальна сума яких за рік склала 17766,00 гривень. Сума нарахованих та капіталізованих за цей період відсотків досягла 12389,20 гривень. Хоча сума погашень перевищувала суму капіталізованих відсотків, відповідачка продовжувала здійснювати видаткові операції з кредитного рахунку. Внесених коштів було недостатньо для покриття як нових витрат, так і капіталізованих відсотків, що призвело до значного зростання основної суми боргу, яка на кінець 2022 року за тілом кредиту становила 43180,38 грн. У першому кварталі 2023 року відповідачка припинила вносити будь-які платежі для погашення заборгованості. Заборгованість продовжувала зростати виключно коштом щомісячної капіталізації відсотків. За період з січня по квітень 2023 року нараховано та капіталізовано ще 5932,70 грн 02.05.2023, відповідно до умов договору щодо істотного порушення зобов`язань, позивач зафіксував загальну суму боргу та перевів її у статус простроченої. Згідно з розрахунком, кінцевий розмір заборгованості за тілом кредиту був визначений у сумі 52276,21 грн. З цієї дати позивач припинив подальше нарахування відсотків і зазначена сума залишалася незмінною до моменту звернення до суду. Також суд встановив, що факт отримання та використання відповідачкою кредитних коштів, а також здійснення нею часткових погашень, підтверджується випискою про рух коштів по картці. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на Анкету заяву, Умови, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт кредиту, як на підставу правомірності нарахування такої заборгованості. Проте, ці документи не підписано [PERSON] , а до матеріалів справи не надано підтверджень, що саме з цими редакціями Умов та Тарифів відповідачка ознайомилася та погодилася, підписуючи Анкету-заяву. Надана позивачем редакція Умов затверджена 24.11.2021, тобто значно пізніше дати укладення договору. За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, де зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки вірогідно не підтверджують вказаних обставин». Згідно з поясненнями самого позивача, заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 52276,21 грн складається з двох частин: використаного кредитного ліміту (42806,67 грн) та суми овердрафту (9469,54 грн). Суд дійшов висновку, що вказаний овердрафт є прямим наслідком капіталізації відсотків. Позивач не довів належними доказами узгодження з відповідачкою умов щодо нарахування відсотків та їх подальшої капіталізації. Отже, вимога про стягнення заборгованості в частині, що утворилася внаслідок таких нарахувань (овердрафт), є безпідставною. Водночас факт отримання та використання відповідачкою кредитних коштів є доведеним. Згідно з випискою про рух коштів, загальна сума витрат за карткою склала 193910,21 грн, а загальна сума погашень 141634,00 грн. Різниця між витраченими та повернутими коштами становить 52276,21 грн, що відповідає заявленій сумі боргу. Проте, оскільки сума овердрафту в розмірі 9469,54 грн є результатом застосування недоведених умов договору, вона підлягає виключенню із загальної суми боргу. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 42806,67 грн (52276,21 грн - 9469,54 грн). В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. 5. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Платіжним дорученням № 36828819029 від 18 квітня 2025 року підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 3028,00 грн при поданні позову (а.с. 40). Оскільки позов задоволено на 81,89 %, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2479,63 грн.

Outcome: partial