Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-07 00:00:00

представник позивача Усенко М.І., діючи в інтересах свого довірителя, звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та клопотанням про витребування доказів. У обґрунтування позову зазначає, що 15.05.2023 між ТОВ "Інвеструм" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 22160-05/2023, відповідно до умов якого товариство надало останному кредит в розмірі 4600,00 грн на умовах, визначених цим договором. 03.07.2023 між ТОВ ФК "Інвеструм" та ТОВ "Стар Файненс Груп" укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги зокрема за договором № 22160-05/2023 від 15.05.2023. 29.01.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ ФК "Кредит Капітал" укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги зокрема за договором № 22160-05/2023 від 15.05.2023. ТОВ ''Кредит-Капітал" стверджує, що відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 13483,60 грн, що складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3995,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 9488,60 грн. Водночас позивач просить на його користь стягнути з [PERSON] також витрати на сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7\~000 гривень. Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М.М. від 10.06.2025 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що віднесено до територіальної юрисдикції цього суду. Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 01.07.2025 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У позовній заяві представник позивача прохав про розгляд справи в спрощеному провадженні за його відсутності. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Пунктом 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, слід вважати відповідача [PERSON] належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки копію ухвали про відкриття провадження він отримав 05.07.2025 за місцем своєї реєстрації, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням від 09.07.2025. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що за\~результатами розгляду\~справи в\~межах спрощеного\~провадження має\~бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, виходячи із такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 15.05.2023 між ТОВ "Інвеструм" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 22160-05/2023, відповідно до умов якого товариство надало останньому кредит в розмірі 4600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Тип кредиту - кредит, мета отримання: на власні потреби клієнта, кредит надається строком на 360 днів, тобто до 08.05.2024. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 21 дні. Кредит виданий у безготівковій формі на банківську картку № [NUMBER] . Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового електронного ідентифікатора W2591. Вказане підтверджується копією вищевказаного договору з додатками та довідки про ідентифікацію [PERSON] , складеною первісним кредитором. Відповідно до повідомлення АТ КБ "ПриватБанк" від 10.07.2025 на емітовану на ім`я [PERSON] у цьому банку банківську карту № 5168745113502808 15.05.2023 здійснено переказ коштів в сумі 4600,00 грн. Факт отримання коштів не спростований відповідачем. 03.07.2023 між ТОВ ФК "Інвеструм" та ТОВ "Стар Файненс Груп" укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги зокрема за договором № 22160-05/2023 від 15.05.2023, що підтверджується копією вказаного договору та витягу із реєстру боржників до цього договору, відповідно до якого станом на 03.07.2023 заборгованість останнього складає 4494,28 грн, з яких 3995,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 599,00 грн - заборгованість за відсотками. 29.01.2024 між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ ФК "Кредит Капітал" укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги зокрема за договором № 22160-05/2023 від 15.05.2023, що підтверджується копією вказаного договору та витягу із реєстру боржників до цього договору, відповідно до якого станом на 29.01.2024 заборгованість останнього складає 13483,60 грн, з яких 3995,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9488,60 грн - заборгованість за відсотками, кількість днів прострочення - 197. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 22160-05/2023 від 15.05.2023, складеного ТОВ "Стар Файненс Груп" за період з 15.05.2023 по 29.01.2024, вона становить 13483,60 грн, з яких 3995,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9488,60 грн - заборгованість за відсотками. Ця заборгованість не змінилася на дату звернення позивача із позовом до суду, тобто додаткові нарахування останнім не здійснювалися. Станом на момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідачем не погашена. Норми права, застосовані судом. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з приписами ст. ст. 514 та 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до вимог ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги позивача до [PERSON] . Договір про надання фінансового кредиту № 22160-05/2023 від 15.05.2023, як і договори факторингу від 03.07.2023 та 29.01.2024 є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попереднім кредиторам відповідачем не надано, а тому вимога позивача про стягнення з нього заборгованості, яка становить 13483,60 грн ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Отже,\~з [PERSON] \~на користь\~позивача слід\~стягнути непогашену\~заборгованість перед\~позивачем за\~договором про\~надання фінансового\~кредиту №\~22160-05/2023\~від 15.05.2023, яка становить 13483,60\~грн, з яких: 3995,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9488,60 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 29.01.2024. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач вказує на те, що ним понесено судові витрати в розмірі 2422,40 грн по сплаті судового збору. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору згідно платіжної інструкції № 9167 від 13.05.2025 в розмірі 2422,40 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Щодо стягнення із відповідачки витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 7000,00 грн суд зазначає таке. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано копії: Договору про надання правничої допомоги № 0103 від 01.03.2024, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням "Апологет", детального опису наданих послуг за цим договором, замовлення до договору № 0103 від 01.03.2024,рахунка на оплату від 25.04.2025. Також долучені відповідні документи на підтвердження повноважень представника. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, та їх розмір. Клопотання про неспівмірність таких витрат відповідачем не надано, їх розмір не заперечувався. Отож, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved