Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 09 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано її шлюб з [PERSON] , актовий запис №1. Дошлюбне її прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що під час спільного проживання у них з відповідачем періодично виникали суперечки та непорозуміння внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, що є вкрай важливим і необхідним для подружнього життя. Причинами розпаду їх сім`ї є те, що відповідач своєю поведінкою призводить до суперечок та сварок з різних побутових та інших питань, свідками яких ставали їх діти, що негативним чином відображається на психологічному стані дітей. Останнім часом поведінка відповідача стала вкрай нестерпною, у тому числі через зловживання спиртними напоями, що стало для позивачки вирішальним чинником для прийняття рішення щодо розірвання шлюбу з відповідачем. Окрім цього, під час сімейного життя мали місце непоодинокі факти застосування до позивачки відповідачем психологічного насильства. Позивачка вважає, що шлюб з відповідачем є лише формальним, оскільки фактичні сімейні відносини між ними відсутні упродовж тривалого часу, незважаючи на те, що вони наразі проживають за однією адресою, однак спільне господарство не ведуть, кожен з них має окремий бюджет та рід занять. Відповідач може на тривалий час залишати місце проживання та перебувати у своїх батьків. Позивачка переконана в тому, що через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та наявність фактів застосування відповідачем по відношенню до неї психологічного насильства, зловживання ним алкогольними напоями, подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Примирення та збереження шлюбу позивачка не бажає, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам малолітніх дітей. Позивачка переконана, що причини, які спонукали її прийняти однозначне рішення про розірвання шлюбу, незважаючи на наявність двох спільних дітей з відповідачем, є вагомим та обґрунтованим. На підставі викладеного вище, позивачка просить суд розірвати її шлюб з [PERSON] та стягнути з відповідача витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою суду 10 червня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання. Згідно відмітки АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до\~п.4\~ч.8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~днем вручення\~судової повістки\~є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 09 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєне прізвище « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] стверджується, що [INFO] народилася [PERSON] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] стверджується, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка в позовні заяві просить розірвати шлюб з відповідачем, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved