Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя між сторонами припинене та господарство не ведеться, збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згоден. У судове засідання позивач не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу та просив суд розглянути справу за його відсутності та, зокрема, в позовній заяві зазначив, що судові витрати стягувати з відповідачки не потрібно (а.с.2 зворот.,12). Відповідачка не з`явилася до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.п.13). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 09.10.1999 року, про що виконкомом Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області зроблено запис за №12 (а.п.3). З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.п.7). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідачка у заяві не просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.104, 105, 112-113, СК України,

Outcome: approved