Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» 10.04.2018 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою Московський районний відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції Харківської області, про звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить ПАТ «Укрсоцбанк», а саме трикімнатної квартири [ADDRESS] , що накладений Московським РВ ДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчого провадження № 45920503 (номер запису про обтяження № 24790312). В обґрунтування позову вказує, що 19.12.2005 року [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») уклали Кредитний договір № 805/16/21-1/5-806 за умовами якого відповідач отримав кошти у сумі 25\~000 дол.США. Також 19.12.2005 року між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний договір № 805/13/26/5-23-05, відповідно до якого в забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому майно : трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Через невиконання боржником умов кредитного договору, Банк почав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 08.02.2018 року право власності на майно зареєстровано на ПАТ «Укрсоцбанк». Однак, йому стало відомо, що реалізувати власне майно неможливо, оскільки 19.12.2014 року Московським РВ ДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області, в рамках ВП № 45920503, винесено постанову про арешт майна відповідача та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно. Внаслідок винесення постанов про арешт, порушено його права, як власника майна, з цих підстав звернувся до суду з позовом. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 30.05.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 02.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 05.02.2020 року залучено в якості правонаступника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» (АТ «Укрсоцбанк») АТ «Альфа-Банк». Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 05.02.2020 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 643/3546/19 за позовом [PERSON] до Державного реєстратора відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Калініної Людмили Миколаївни, Відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язання вчинити певні дії. На підставі Розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу передано на розгляд до Октябрського районного суду м.Полтави. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2023 року головуючим визначено суддю Андрієнко Г.В. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14 квітня 2023 року продовжено зупинення провадження по справі до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 643/3546/19. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025 року головуючим по справі визначено суддю Савченко Л.І. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22 січня 2025 року справу прийнято до провадження та поновлено провадження, у зв`язку із набранням законної сили судового рішення у цивільній справі № № 643/3546/19, призначено підготовче засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20 березня 2025 року замінено найменування позивача АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс-Банк», закрито підготовче провадження. У судове засідання представник позивача Луньова А.Г. не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.150-151). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою «адреса відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Представник відповідача Овсяник С.А. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.170), про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої\~особи Салтівського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~юстиції (Московський\~районний відділ\~державної виконавчої\~служби міста\~Харків ГТУЮ\~в Харківській\~області) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.161-162). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 грудня 2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 805/16/21-1/5-806 на суму 25\~000 доларів США на умовах, визначених Договором (а.с.7-12). Також 19.12.2005 року між УКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, згідно якого останній передає в іпотеку в рахунок забезпечення зобов`язань за Договором кредиту № 805/16/21-1/5-806 від 19.12.2005 року позичальником [PERSON] , нерухоме майно : трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.13-16). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 117282568 від 16.03.2018, на квартиру [ADDRESS] , вбачається, що 22.12.2005 року зареєстровано іпотеку за договором іпотеки № 1509 від 19.12.2005; застосовано обтяження: номер запису № 24790312 від 06.01.2015, підстава виникнення: Постанова Московського ВДВС Харківського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45920503, виданий 19.12.2014, власником вказаний [PERSON] (а.с.18-22). Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113661438 від 12.02.2018 року слідує, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк», на підставі Іпотечного договору від 19.12.2005 року, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39630236 від 12.02.2018, [PERSON] , Зміївська міська рада, Харківська обл.(а.с.17). 10.09.2019 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно з рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені в акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» (а.с.92-103). З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.09.2024 слідує, що АТ «Альфа-Банк» було переіменовано на АТ «Сенс Банк». Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до норм\~ст.\~\~316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначено в\~ст. 317 ЦК України, згідно з якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно положень ч.ч. 5-7\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 1,3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: 1) передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, установленому\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Враховуючи положення ст.\~16,\~572,\~589 ЦК України, а також ст.ст.\~1,\~3,\~5 Закону України «Про іпотеку», ураховуючи роз`яснення, викладені у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як вбачається з пояснень позивача, відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, а тому іпотекодержатель АТ «Альфа-Банк» реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки і зареєстрував право власності на іпотечну квартиру. Однак позивач позбавлений можливості реалізувати своє майно, оскільки на нього накладено арешт постановою Московського ВДВС Харківського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 45920503, виданою 19.12.2014. Зважаючи на\~ту обставину,\~що накладення\~арешту має\~своїм наслідком\~заборону відчуження\~арештованого майна,\~ним порушується\~право іпотекодержателя\~одержати задоволення\~своїх вимог\~за рахунок\~предмета іпотеки,\~а належним\~чином зареєстрована\~іпотека виникла\~раніше ніж\~накладення арешту,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність задовольнити\~позовні вимоги\~АТ «Сенс\~Банк» та\~зняти арешт,\~накладений постановою Московського\~ВДВС Харківського\~МУЮ про\~арешт майна\~боржника та\~оголошення заборони\~його відчуження,\~серія та\~номер 45920503,\~виданою 19.12.2014, на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та стягує судовий збір у сумі 1 762 грн. із відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Сенс Банк» (а.с.5).

Outcome: approved