Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-18 00:00:00

у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування в особі: Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав, в якому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо її дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову, вказує, що позивач [PERSON] , 1984 року народження, у своїй позовній заяві зазначає, що після народження залишився без батьківського піклування, оскільки його мати відмовилась від нього у ранньому віці. До чотирьох років він перебував у пологовому будинку, а з лютого 1988 року виховувався у Великолюбінському дитячому будинку-інтернаті, де навчався до досягнення повноліття. Після виходу з інтернатного закладу у 2002 році позивач розпочав самостійне життя, стикаючись із соціальними труднощами та браком підтримки з боку родичів чи держави. У травні 2008 року він познайомився з [PERSON] , з якою розпочав спільне проживання. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після народження дитини через відсутність власного житла дівчинка перебувала у Львівському будинку дитини № 2. Після досягнення нею трирічного віку позивач забрав доньку до себе і відтоді виховує її самостійно. Згідно з наданими документами, дитина навчалася у Великолюбінській спеціальній школі-інтернаті, а згодом продовжила навчання у 9 класі Опорного Великолюбінського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів. Характеристика навчального закладу свідчить, що дитина дисциплінована, спокійна, має хорошу поведінку, бере активну участь у шкільному житті, а батько приділяє належну увагу її вихованню. Позивач вказує, що з 2012 року відповідачка не бере участі у житті дитини, не спілкується з нею, не цікавиться станом здоров`я, навчанням чи побутом, не надає матеріальної допомоги. Місце її роботи позивачу невідоме. Усі питання, пов`язані з вихованням, розвитком та утриманням дитини, він вирішує самостійно. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про свідоме ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, що виражається у відсутності будь-якої участі у фізичному, духовному, моральному та матеріальному забезпеченні дитини. Позивач посилається на: п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, згідно з якою мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», яка визначає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток; п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав», де визначено, що ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце, коли батьки не забезпечують дитину належним доглядом, вихованням, не цікавляться її життям, не створюють умов для освіти та розвитку. На підставі викладеного позивач вважає, що поведінка відповідачки є умисним самоусуненням від виконання обов`язків матері, що є достатньою правовою підставою для позбавлення її батьківських прав щодо дитини - [PERSON] , [INFO]. 06.01.2025 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.05.2025 року постановлено клопотання представника позивача - задоволити; витребувати від Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, як органу опіки та піклування висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . 04.08.2025 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області на виконання вимог ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.05.2025 року, надійшов Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради від 26.06.2025 року № 66. 08.08.2025 року справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зокрема пояснив, що після народження доньки [PERSON] , [INFO] , деякий час проживав разом із відповідачкою [PERSON] , однак з 2012 року вона повністю припинила будь-які стосунки з ним та дитиною. З того часу відповідач не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я та навчанням. Усі питання щодо догляду, виховання та утримання доньки позивач вирішує самостійно. Донька проживає разом із позивачем, навчається, має позитивну характеристику зі школи, забезпечена усім необхідним. Відповідачка ж умисно самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, чим порушує права та інтереси дитини. У зв`язку з цим просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO]. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов до суду від неї не надходило, заяв про відкладення розгляду справи відповідачкою не подавалось, однак із долученої до матеріалів справи уповноваженим представником третьої особи Органу опіки і піклування Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області - Йосифом Фабригою, заяви-згоди, зареєстрованої в реєстрі за № 796 від 20.06.2025 року, засвідченої приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л. З., вбачається, що відповідач [PERSON] цією заявою не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а також ознайомлена з наслідками позбавлення батьківських прав. Не буде присутня на засіданнях суду. Просить розглянути питання щодо позбавлення батьківських прав без її участі. Уповноважений представник третьої особи Органу опіки і піклування Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи є його заява по розгляд справи без участі представника по наявних матеріалах. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.2012 вбачається, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка відповідно до долученого акта обстеження по факту проживання на території Виколюбінської селищної ради № 2 від 15.08.2023 року, фактично проживає за адресою : [ADDRESS] без реєстрації разом із батьком [PERSON] , який її самостійно виховує без матерію Вказане також знаходить своє підтвердження згідно з актом обстеження фактичного місця проживання № 63 від 11.11.2024 року, складеним комісією у складі: керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Грициняк Т. В., завідувача ВОС Миськів Г. М., діловода селищної ради Мазурек Л. І., у присутності власниці будинку [PERSON] , [INFO], а також сусідів - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , жителя [ADDRESS]. Згідно зі змістом зазначеного акта, комісією було проведено обстеження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з метою перевірки факту проживання у ньому [PERSON] , [INFO] . У ході обстеження комісією встановлено факт постійного проживання [PERSON] за вказаною адресою без реєстрації разом із дочкою - [PERSON] , [INFO], однак зареєстрованих осіб у будинку не виявлено. Суду не спростовано доводів позивача, що донька проживає з ним. Згідно довідки № 588 від 12.11.2024 року, виданої КЗ ЛОР «Виликолюбінський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр», за підписом т.в.о. директора центру І. Лукачук вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася в КЗ ЛОР «Великолюбінська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат», наказ № 27 від 02.12.2012 р. та була вихованкою дошкільної групи компенсуючого типу, а також закінчила 1 клас даної школи- інтернату у 2017 р., наказ № 16 від 04.09.2017 р. Також у такому навчався й позивач [PERSON] , [INFO] , закінчив 10 клас даної школи- інтернату у 2002 році, наказ № 237 від 02.09.2002 р., відповідно до довідки № 589 від 12.11.2024 року, виданої КЗ ЛОР «Виликолюбінський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр», за підписом т.в.о. директора центру І. Лукачук. Разом з тим, як вбачається із довідки № 01-25/154 від 11.11.2024 року, виданої за підписом директора Л. Кішко опорного Великолюбінського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у 9-му класі даного закладу. Згідно із характеристикою від 11.11.2024 року [PERSON] , [INFO] , навчається у Опорному Великолюблінському ЗЗСО І-ІІІ ст. з п`ятого класу, з 2020 року. За час навчання зарекомендувала себе дисциплінованою ученицею, матеріал шкільного курсу засвоює на середньому рівні, систематично відвідує школу, однак на уроках не завжди уважна, рідко виконує домашні завдання, має нахил до вивчення предметів гуманітарного циклу, із задоволенням відвідує спортивні секції та школу мистецтв. До виконання доручень ставиться відповідально, за своїм характером спокійна та врівноважена, має друзів серед однокласників, також зазначено, що батько приділяє належну увагу вихованню дитини. Будь-яких доказів, що спростовували б доводи позивача про те, що відповідач постійно ухилялася та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, після фактичного припинення будь-яких відносин із 2012 року по даний час практично не бачиться з донькою, не приймає ніякої участі у вихованні доньки, не надавала жодної матеріальної чи грошової допомоги судом не здобуто. Отже, відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні своєї доньки. Згідно висновку Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради від 26.06.2025 року № 66 про доцільність позбавлення батьківських прав встановлено, що комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Великолюбінської селищної ради розглянуто ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2025 року у справі № 450/5434/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У ході розгляду поданих документів та матеріалів справи Комісією встановлено, що мати дитини, [PERSON] , після народження доньки участі у її вихованні не брала, матеріальної допомоги не надавала, зв`язку з дитиною не підтримувала, її розвитком, здоров`ям і навчанням не цікавилася. Натомість батько, [PERSON] , належно виконує свої батьківські обов`язки, створивши належні умови для проживання, виховання та навчання дитини. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, у будинку, де проживає дитина з батьком, чисто, охайно, наявні необхідні меблі, окрема кімната та місце для навчання, дитина забезпечена одягом і всім необхідним для життя. Комісією також враховано характеристику із закладу освіти, де [PERSON] характеризується позитивно, дисциплінована, старанна, має добрі стосунки з однокласниками, систематично відвідує школу, а батько приділяє належну увагу її вихованню. Матір, [PERSON] , на засідання комісії не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена. Разом з тим до комісії надійшла нотаріально посвідчена заява-згода матері, в якій вона зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо дитини [PERSON] , і що їй відомі правові наслідки такого рішення. Відповідно до акта обстеження умов проживання матері встановлено, що умови проживання є незадовільними: відсутні комунікації, світло та газ, усі члени сім`ї мешкають в одній кімнаті, при цьому служба у справах дітей Солонківської сільської ради здійснює постійний контроль за сім`єю, оскільки мати вже позбавлена батьківських прав щодо інших дітей. Проаналізувавши подані матеріали, орган опіки та піклування дійшов висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє інтересу до дитини, не забезпечує її розвиток, утримання та виховання, у зв`язку з чим вважає доцільним позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з метою захисту прав та законних інтересів останньої. Також в матеріалах справи міститься нотаріально-засвідчена приватним нотаріусом Льваівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л. З. заява-згода, зареєстрована в реєстрі за № 796 від 20.06.2025 року про те, що [PERSON] (відповідач) цією заявою не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а також така ознайомлена з наслідками позбавлення батьківських прав. Норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України встановлено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В контексті пункту 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. Згідно із ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне застосовувати в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 20 від 19.12.2008 - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. ст. 11,12,15 та Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо зобов`язані брати участь у їх вихованні. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Вихованням сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови національних, історичних і культурних цінностей, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» (заява від 07 грудня 2006 року №31111/04) наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У судовому засіданні 19.08.2025 року також з`ясовано думку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно до її віку та рівня розвитку. Дитина пояснила суду, що постійно проживає разом із батьком - [PERSON] , з яким має добрі, довірливі відносини, батько піклується про неї, забезпечує всім необхідним для життя, навчання та розвитку, приділяє увагу її вихованню. Неповнолітня повідомила, що з матір`ю - [PERSON] - не спілкується з раннього дитинства, не підтримує з нею жодних контактів, оскільки мати не проявляє до неї інтересу, не телефонує, не відвідує, не допомагає матеріально. Дитина зазначила, що не має емоційного зв`язку з матір`ю і бажає й надалі проживати з батьком, який, за її словами, створює для неї комфортні та безпечні умови проживання. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Встановлені судом вищенаведені обставини і факти у цій справі, дають суду підстави дійти висновку про ухилення [PERSON] від виховання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками, відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків, а тому суд вважає позов підставним, таким, що ґрунтується на вимогах Закону, доводи позивача підтверджуються належними та допустимими доказами, що вказує на необхідність задоволення вимог позивача. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved