Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-05 00:00:00

У провадженні суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 22036000528456 від 20.08.2021 року у розмірі 49\~321,18 грн, яка складається з наступного: 24\~272, 64 грн - заборгованість за кредитом, 0,54 грн - заборгованість за відсотками, 25 048 грн комісія. В обґрунтування позову позивач посилався на не виконані відповідачем належним чином кредитні зобов`язання щодо порядку повернення кредитних коштів. Представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 11 лютого 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.03.2025 року заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області позовні вимоги були задоволені. 07.04.2025 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд та скасування заочного рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 березня 2025 року по справі № 707/442/25, яке постановлено у заочному порядку. 07.05.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області скасувано заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10.03.2025 року у справі №707/442/25. Розгляд справи призначено на 11.06.2025 року. 06.08.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися, враховуючи заяву позивача про розгляд справи за його відсутності та повідомлення відповідача належним чином, суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. Встановлені судом обставини: 20.08.2021\~року між\~акціонерним товариством\~АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ\~«БАНК КРЕДИТ\~ДНІПРО» (далі\~ АТ\~«БАНК КРЕДИТ\~ДНІПРО»)\~та [PERSON] було укладено кредитний\~договір (далі\~ Кредитний\~договір)\~ № 22036000528456. Відповідно до\~Кредитного договору,\~який складається\~з публічної\~частини договору,\~яким є\~Універсальний договір\~банківського обслуговування\~клієнтів фізичних\~осіб у\~АТ «БАНК\~КРЕДИТ ДНІПРО»\~розміщений на\~офіційному веб-сайті\~Банку: https://creditdnepr.com.ua та\~індивідуальної частини,\~якою є\~цей Кредитний\~договір,\~що разом\~становлять єдиний\~Кредитний договір,\~Банк зобов`язується\~надати Клієнту\~грошові кошти\~(далі\~ Кредит)\~у тимчасове\~платне користування,\~а Клієнт\~зобов`язується повернути\~наданий Кредит,\~сплатити плату\~за Кредит\~(проценти\~та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку (далі Рахунок). Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Картка) Відповідно до\~ст.\~6\~ЗУ «Про\~фінансові послуги\~та державне\~регулювання ринків\~фінансових послуг», Договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги. Відповідно до умов Договору, [PERSON] надано кредит у розмірі 24800,00 грн. Строк кредитування 24 місяці з дати надання кредиту. Кінцева дата повернення кредиту 20.08.2023 року. Цільове призначення: на споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі: 0,001 % річних; Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 20.08.2021 по 19.03.2022 7% від суми кредиту, з 20.03.2022 по 19.09.2022 5,5 % від суми кредиту, з 20.09.2022 по 19.03.2023 4 % від суми кредиту, з 20.03.2023 по 20.08.2023 2,25 % від суми кредиту. У разі не повернення суми кредиту в терміни, встановлені договором, [PERSON] зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56.00% процентів річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості на рахунок [NUMBER] Факт отримання коштів [PERSON] підтверджується випискою по особовому рахунку про рух коштів за кредитним договором наданою стороною позивача. 28 березня 2024 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ЦИКЛ ФІНАНС»\~(ЄДРПОУ:\~43453613) та акціонерним товариством\~«БАНК КРЕДИТ\~ДНІПРО» (ЄДРПОУ\~14352406)\~був укладений\~договір факторингу\~№ 28/03/24.\~Згідно умов\~договору факторингу\~АТ «БАНК\~КРЕДИТ ДНІПРО»\~відступлено право\~вимоги за\~Кредитним Договором\~№ 22036000528456\~від 20.08.2021 року на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №22036000528456 від 20.08.2021 року станом на 27.03.2024 року, заборгованість відповідача становить 49\~321,18 грн, з яких: 24\~272, 64 грн - заборгованість за кредитом, 0, 54 грн - заборгованість за відсотками, 25 048 грн комісія. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050\~ЦК\~України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом\~витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Згідно з ч. 2\~ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Відповідно до ч. 5\~ст 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Разом із тим, згідно постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Отже, за висновками Верховного Суду несправедливими є положення договору про споживчий кредит, який містить умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Крім того, у п. 25 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17 зауважено, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3\~ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 1 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (пункти 7.6-7.10)). Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-Ш), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі № 363/1834/17). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено,\~що 20.08.2021\~року між\~акціонерним товариством\~АТ «БАНК\~КРЕДИТ ДНІПРО»\~та [PERSON] укладено кредитний\~договір № 22036000528456. 28 березня 2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28/03/24, згідно з яким право вимоги за вищевказаним кредитним договором передано ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». 28 березня 2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28/03/24, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №22036000528456 від 20.08.2021 року. [PERSON] припинив виконувати умови кредитного договору, і станом на момент подання позову його заборгованість перед кредитором складає 24\~272, 64 грн - заборгованість за кредитом, 0,54 грн - заборгованість за відсотками. Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду не було надано. Договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов в даній частині підлягає до задоволення. Що стосується комісії за користування кредитом суд зазначає наступне. Пунктом 1.2. Договору № 22036000528456 від 20.08.2021 року\~встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості: з 20.08.2021 року по 19.03.2022 року 7% від Суми Кредиту; з 20.03.2022 року по 19.09.2022 року - 5,5 % від Суми Кредиту; з 20.09.2022 року по 19.03.2023 року 4% від Суми Кредиту; 20.03.2023 року по 20.08.2023 року 2,25% від суми кредиту. Разом із тим, таку суму коштів первісний кредитор вчинив на власну користь, а такі дії не становлять кредитну послугу, яку замовив позичальник, оскільки відповідають економічним потребам лише самого кредитодавця. При цьому, відповідно до висновків Верховного Суду, кредитодавець не уповноважений стягувати з позичальника таку плату. Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за обслуговування кредитної лінії, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №43453613 вiд 02.01.2025 року; Додаткову угоду № 22036000528456 до Договору №43453613 про надання правничої допомоги вiд 02.01.2025 року; Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Дорошенко М.А. відповідно до якого послуги надано на загальну суму 6000 грн 00 коп., платіжна інструкція № 8860 від 27.01.2025 року, що підтверджує оплату за юридичні послуги адвоката Дорошенко М.А., копія посвідчення адвоката від 11.10.2021 року та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 10289/10. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2500 грн 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 9488 від 30.01.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково в розмірі 24273,18 грн., що становить 49,00% , а тому судовий збір у пропорційному розмірі\~ 1186,78 грн. потрібно покласти на відповідача На підставі викладеного,

Outcome: partial