Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

11 серпня 2025 року Любарським районним судом ухвалено рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №20.09.2023-100002970 від 20.09.2023 у розмірі 13369,99 грн та 2246,05 грн судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору. 15 серпня 2025 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №282/753/25, відповідно до якої представник заявника просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Споживчий центр» витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Згідно ч.3\~ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. На підставі викладеного вище, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутності учасників судового процесу. Розглянувши заяву про ухвалення додатково рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та матеріали цивільної справи № 282/753/25, суд встановив наступне. Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 11 серпня 2025 року у справі № 282/753/25 позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» задоволено частково. Зважаючи на посилання представника позивача на положення ч.8 ст.141\~ЦПК України, витрати позивача на правничу допомогу не стягувались. У відповідності до ч.1, 2, 3\~ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:\~судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно положень\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 01 квітня 2025 року між адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» та ТзОВ «Споживчий центр» укладено договір №01/25-СЦ про надання правничої допомоги. Розділом 3 даного договору сторони визначили вартість послуг 6000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно. Відповідно до вимог\~ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Отже, гонорар може бути визначений як фіксована сума або як погодинна оплата. При цьому, зміст п.1 ч.2\~ст. 137 ЦПК України\~свідчить про те, що розподілу між сторонами підлягають не лише фактично понесені витрати на правничу допомогу, а й витрати, які підлягають сплаті відповідною стороною. Отже, зміст вказаного договору свідчить про те, що сторони погодили у фіксованому розмірі гонорар адвоката, який є складовою частиною судових витрат, що за правилами частини 2\~статті 137 ЦПК України\~підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи долучено звіт про виконану роботу відповідно до договору №01/25-СЦ по клієнту [PERSON] , в якому зазначені вид (назва) послуги, платіжну інструкцію від 12 серпня 2025 року №СЦ00032018 відповідно до якої ТОВ «Споживчий центр» здійснило оплату адвокатському об`єднанню Лекс Верітас в сумі 6000,00 грн, призначення платежу: оплата за надання правничої допомоги згідно дод угоди №1 до договору №01/25-СЦ від 01.04.2025, за позовом до [PERSON] , без ПДВ. Відповідно до положень ч.2\~ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» задоволено частково, є підстави для часткового задоволення заяви представника позивача Логош Т.В. щодо стягнення з відповідача [PERSON] суми витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 5563,20 грн, у зв`язку з чим заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial