Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 28.10.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено електронний договір № 1189195 про надання коштів на умовах фінансового кредиту, який підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало клієнту грошові кошти в сумі 4200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені договором. Грошові кошти відповідач отримала шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський картковий рахунок [NUMBER] , вказаний відповідачем. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором № 1189195 про надання коштів на умовах фінансового кредиту виконало в повному обсязі. Отримавши грошові кошти у позику від ТОВ «Лінеура Україна», відповідач не виконала належним чином кредитні зобов`язання, чим порушила статті 509, 526 та 1054 ЦК України. 22.02.2021 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало із ТОВ «Сіроко Фінанс» договір факторингу № 015-220221, за яким відступило право вимоги за кредитним договором № 1189195 від 28.10.2020 року. На підставі договору факторингу № 20240821/1 від 21.08.2024 року ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 1189195 від 28.10.2020 року на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», а останнє набуло право вимоги до відповідача [PERSON] . Станом на 29.05.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 15544 грн 54 коп., з яких: 4200 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 9406 грн 00 коп. - заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки); 1938 грн 54 коп. - інфляційне збільшення. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» заборгованість за договором № 1189195 від 28.10.2020 року про надання коштів на умовах фінансового кредиту у сумі 15544 грн 54 коп., судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн 00 коп. Ухвалою від 04.06.2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Дзундза О.В. у судове засідання не з`явилася, але при зверненні до суду із позовною заявою заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явилася у судове засідання без поважних причин, не подала відзив на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 21.08.2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Судом встановлено, що 28.10.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 1189195 про надання коштів на умовах фінансового кредиту ( надалі Договір № 1189195), який було підписано позичальником [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що перед укладенням цього Договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, зазначена в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», а також те, що відповідачка ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», розміщених на вебсайті та затверджені наказом № 07-ОД від 19.02.2020, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п. 9.10 Договору № 1189195). Пунктом 1.1 Договору № 1189195 визначено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства. Згідно з п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору № 1189195 товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту складає 4200,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору - 27.11.2020. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] (п. 2.1 Договору № 1189195). Зі змісту договору вбачається, що такий договір підписано 28.10.2020 року електронним підписом відповідача [PERSON] (п. 10 Договору № 1189195). Із листа сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. № 2643_241009093108 від 09.10.2024 року вбачається, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-19/03-21 від 12.03.2019, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 28.10.2020 о 08:41:04 на суму 4200,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 70557394, призначення платежу: зарахування 4200 грн на карту [NUMBER] . 22.02.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 015-220221 (надалі Договір факторингу № 015-220221), відповідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату, а ТОВ «Сіроко Фінанс» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Права вимоги переходять до Фактора після підписання сторонами Акта прийняття-передання відповідного реєстру прав грошових вимог (Додаток 3) та виконання фактором зобов`язання з передачі клієнтові суми фінансування, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх зобов`язань цього Договору (п. 4.3. Договору факторингу № 015-220221). Відповідно до витягу з акту прийому-прийняття реєстру прав вимоги № 015-220221/02 від 19.05.2021 року (Додаткова угода № 2 до Договору факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 р.) ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «Сіроко Фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1189195 на загальну суму 13606 грн. Відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 р. ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Сіроко Фінанс» погодили суму фінансування оплати та відступлення прав грошової вимоги у розмірі 1760928 грн 99 коп. Згідно платіжної інструкції № 41 від 25.05.2021 року ТОВ «Сіроко Фінанс» перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» за Договором факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 р. грошові кошти в сумі 1760928 грн 99 коп. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 015-220221/02 від 19.05.2021 року (Додаткова угода № 2 до Договору факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 р.) від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1189195 на загальну суму 13606 грн. 21.08.2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» укладено договір факторингу № 20240821/1 (надалі Договір факторингу № 20240821/1), відповідно умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» приймає належні ТОВ «Сіроко Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Права вимоги переходять до Фактора після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників (п. 2.1.3. Договору факторингу № 20240821/1). Відповідно до реєстру прав вимоги № 20240821/1 від 21.08.2024 року від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1189195 на загальну суму 13606 грн. Згідно з детальним розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», станом на 29.05.2025 року відповідач [PERSON] має заборгованість за договором № 1189195 від 28.10.2020 року про надання коштів на умовах фінансового кредиту по тілу кредиту у розмірі 15544 грн 54 коп., з яких: 4200 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 9406 грн 00 коп. - заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки); 1938 грн 54 коп. - інфляційне збільшення (за період з 28.11.2020 р. по 23.02.2022 р.). 08.10.2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» надіслало [PERSON] досудову вимогу про виконання зобов`язання за договором про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 1189195 від 28.10.2020 року на загальну суму 13606 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг. Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» (надалі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Наданий позивачем розрахунок суми інфляційного збільшення відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 та п. 18 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» заборгованості за договором № 1189195 від 28.10.2020 року про надання коштів на умовах фінансового кредиту в розмірі 15544 грн 54 коп., з яких: 4200 грн 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 9406 грн 00 коп. - заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки); 1938 грн 54 коп. - інфляційне збільшення. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2422 грн 40 коп. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. Як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн, що підтверджено копією договору про надання правової допомоги № 250527-3Ш від 27.05.2025 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» та адвокатом Дзундзою Ольгою Володимирівною: копією попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подала. Відтак, з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплата якого документально підтверджується платіжною інструкцією № 1376 від 28.05.2025 року. На підставі ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 625, 629, 1048, 1054, п. 18 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved