Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь: недоотриманої заробітної плати за період з 05.04.2023 року до 30.04.2025\~року у розмірі 48\~542,\~58 грн. і компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати на суму 5\~459,41 грн., а всього заборгованості у розмірі 54\~001,\~99 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі обставини. Київський районний суд м.\~Харкова рішенням від\~31.10.2023\~року, що набрало законної сили, визнав протиправними, скасував накази Харківського\~Квартирно-експлуатаційного управління (далі також Харківський КЕУ) про зміну істотних умов праці №\~54 від 04.04.2023\~року та № 62від 17.04.2023, якими начальнику пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії Збройних Сил України [PERSON] було змінено 13 тарифний розряд 1\~групи оплати праці на 11\~тарифний розряд 4\~групи, що призвело до зменшення посадового окладу, і поновив попередні умови праці з 13 тарифним розрядом 1 групою оплати праці. \~ На виконання цього рішення начальник КЕВ міста Харків наказом №\~51\~від\~21.04.2025\~року скасував накази, що були предметом судового оскарження, виплатив позивачу відшкодування процесуальних витрат і наказом №\~72 від\~16.05.2025\~року відновив [PERSON] попередні умови праці з оплатою за 13\~тарифним розрядом 1\~групою оплати праці. Разом із тим, у період з 05.04.2023\~року до 30.04.2025\~року відповідач виплачував [PERSON] заробітну плату за 11\~тарифним розрядом 4 групи оплати праці, у зв`язку з чим виникла заборгованість з відповідної виплати на суму 48\~542\~грн. 58\~коп. Через порушення КЕВ міста Харків строків виплати заробітної плати у належному розмірі роботодавець також зобов`язаний сплатити позивачу компенсацію на суму 5\~459\~грн, що обчислена з урахуванням приросту індексу споживчих цін у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №\~159 від\~21.02.2001\~року. Київський районний суд м.\~Харкова ухвалою судді від 21.07.2025 року відкрив у даній спрощене позовне провадження. 04.08.2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Шевченко\~А.\~В. подав відзив на позовну заяву, в якому наводить доводи щодо необґрунтованості позову і просить залишити його без задоволення. Аргументуючи свою позицію, зазначає, що КЕВ міста Харків змінив [PERSON] 13 тарифний розряд 1\~групи оплати праці на 11\~\~тарифний розряд 4\~групи не з власної ініціативи, а на виконання рекомендацій аудиторського звіту №\~535/31/4 від\~17.02.2022\~року за підсумками перевірки, проведеної аудиторською групою Північно-східного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України. Вимоги аудиторської групи органу фінансового контролю привести штатний розпис у відповідність до рекомендацій наведеного вище висновку були обов`язковими для Харківського КЕУ згідно з ч.\~2 ст.\~15\~Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні». На виконання цих вимог посаду «начальник лабораторії» з 13\~тарифним розрядом 1\~групи оплати праці було скорочено та з 01.04.2023\~року створено нову посаду «начальник лабораторії» з 11\~тарифним розрядом 4 групи оплати праці. За таких обставин у Харківському КЕУ відбулася зміна організації виробництва, що зумовила істотну зміну умов праці на визначених законом підставах. Крім цього, КЕВ м.\~Харків як державна установа фінансується з державного бюджету і є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках узятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. З огляду на зазначене відповідач не має об`єктивної можливості сплатити [PERSON] недоотриману заробітну плату, оскільки вона нарахована за межами поточного бюджетного періоду. 08.08.2025 року через систему «Електронний суд» позивач подав відповідь на відзив, в якій стверджує про необґрунтованість доводів відповідача. Зокрема, [PERSON] акцентує увагу, що протиправність зниження йому розміру заробітної плати шляхом зміни тарифного розряду всупереч вимогам спеціального законодавства констатовано судовим рішенням, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, як зазначає позивач, належна йому до виплати і не виплачена сума заробітної плати за попередній період підлягає стягненню з КЕВ міста Харків на його користь без обмеження строками. Представник відповідача, якого належним чином було сповіщено про дату, час і місце розгляду справи через систему «Електронний суд», у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, що з огляду на положення ч.\~1 ст.\~223\~ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. \~ Позивач у судовому засіданні підтримав свої вимоги і просив задовольнити їх з наведених у позовній заяві доводів і міркувань. Повно та всебічно встановивши обставини справи на підставі аналізу й оцінки поданих сторонами і досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Як передбачено\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За підсумками судового розгляду суд установив такі обставини. [PERSON] обіймає посаду начальника пересувної електровимірювальної лабораторії Збройних Сил України, і до квітня 2023\~року мав 13\~тарифний розряд 1\~групи оплати праці з посадовим окладом у розмірі 6\~567,00 грн. на місяць відповідно до Умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, затверджених наказом Міністерства оборони України від\~24.01.2006\~року №\~28 (зі змінами і доповненнями, Додаток 2 до пункту 2). 25.03.2023\~року було затверджено новий штатний розпис пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії КЕВ м.\~Харків на 2023 рік № 370/2/шр-з/561, згідно з яким з 31.03.2023\~року було скорочено посаду начальника лабораторії 1 групи оплати праці з 13 тарифним розрядом і посадовим окладом 6\~567 грн., а з 01.04.2023 року створено посаду начальника лабораторії 4 групи з 11 тарифним розрядом і посадовим окладом 5\~699\~грн. Наказом №\~54 від\~04.04.2023\~року начальник КЕВ м.\~Харків установив позивачу з 01.04.2023\~року посадовий оклад у розмірі 5\~699,00 грн. на місяць, що відповідає 11 тарифному розряду 4 групи оплати праці працівнику Збройних Сил України, на підставі штатного розпису КЕВ м.\~Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023\~року. Наказом начальника КЕВ №\~62 від\~17.04.2023\~року у зазначеному вище наказі було замінено дату застосування нового посадового окладу з «01.04.2023\~\~року» на «05.04.2023\~року». 01.06.2023 було змінено назву відповідача з Квартирно-експлуатаційного відділу м.\~Харків (КЕВ м. Харків) на Харківське квартирно-експлуатаційне управління (Харківське КЕУ) на підставі наказу начальника КЕВ м.\~Харків №\~81 від 07.04.2023. Наказом начальника КЕВ міста Харків №\~1 від\~31.01.2025 року Харківське квартиро-експлуатаційне управління (Харківське КЕУ) переформоване у Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків. Київський районний суд м.\~Харкова рішенням від 31.10.2023\~року у справі №\~953/4751/23 частково задовольнив позов [PERSON] до Харківського КЕУ: скасував накази №\~54 від 04.04.2023\~року та №\~62 від\~17.04.2023\~року про зміну істотних умов праці і зобов`язав відповідача поновити позивачу попередні умови праці з 13 тарифним розрядом 1 групи оплати праці. Харківський апеляційний суд постановою від\~14.03.2024\~року скасував рішення Київського районного суду м.\~Харкова від\~31.10.2023\~року й ухвалив нове рішення про відмову в позові. Верховний Суд постановою від\~05.03.2025\~року у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду скасував постанову суду апеляційної інстанції у частині вирішення позову про скасування наказів та зобов`язання відповідача вчинити дії і залишив у цій частині в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року. На виконання рішення Київського районного суду м.\~Харкова від\~ 31.10.2023\~року, яке набрало законної сили, після звернення позивача з відповідною заявою начальник КЕВ м.\~Харків 16.05.2025\~року видав наказ №\~72 про відновлення для [PERSON] умов оплати праці відповідно до 13 тарифного розряду 1\~групи з посадовим окладом 7\~253\~грн. на місяць (а.\~с.\~.7, 8). Крім цього, у наведеній вище заяві від\~14.04.2025\~року, адресованій начальнику КЕВ міста\~Харків, позивач порушував питання про проведення розрахунку і виплату йому недоотриманої заробітної плати за період з 05.04.2023\~року до дня відновлення попередніх умов праці (а.\~с.\~8). Проте у зазначеній частині відповідач не задовольнив заяву [PERSON] і, незважаючи на поновлення позивачу попередніх умов праці з 05.04.2023\~року, не виплатив йому недоотриману заробітну плату за попередній період з 05.04.2023\~року до 30.04.2025\~року, що зумовило необхідність повторного звернення [PERSON] до суду за захистом порушеного права. Факт нездійснення відповідної виплати за попередній період і розмір недоотриманої позивачем заробітної плати підтверджуються дослідженими у судовому засіданні документами: - довідкою КЕВ м. Харкова №\~290/32 від 20.05.2025\~року, згідно з якою різниця між фактично нарахованою [PERSON] заробітною платою за умови встановлення 11 і 13 тарифних розрядів починаючи з 05.04.2023\~року станом на 01.05.2025\~року становить 60\~301\~грн. 34\~коп., а індексація за її несвоєчасну виплату 5\~459\~грн. 41\~коп. (а.\~с.\~6); - розрахунком різниці заробітної плати у разі встановлення 11 і 13 тарифних розрядів, за яким: зазначена вище різниця між загальними сумами нарахованих виплат складає 60\~301\~грн. 34\~коп.; з вирахуванням утримання у розмірі 11\~758\~грн. 76\~коп. (10\~854\~грн. 24\~коп. (податок з доходів фізичних осіб, 18%) + 904\~грн. 52\~коп.\~ (військовий збір, 1,5\~%) 48\~542\~грн. 58\~коп.; індексація за несвоєчасну виплату заробітної плати 5\~459\~грн. 41\~коп.; остаточна сума до перерахування 54\~001\~грн. 99 коп. (а.\~с.\~4, 5). Отже, унаслідок протиправної зміни [PERSON] тарифного розряду оплати праці з 13\~1\~групи на 11 4\~групи він за період з 05.04.2023\~року до 30.04.2025\~року недоотримав заробітну плату, розмір якої з урахуванням компенсації за порушщення строків її виплати становить 54\~001\~грн. 99\~коп. Даючи зазначеним обставинам юридичну оцінку, суд керується такими нормами матеріального права. Право на своєчасне одержання винагороди за роботу у розмірі, не нижчому за визначений законом, є складовою конституційного права людини на працю, гарантованого статтею\~43\~Основного Закону. Зазначеному праву кореспондують визначені у ст.\~ст.\~21, 115\~КЗпП обов`язки роботодавця регулярно в установлені строки виплачувати працівникам заробітну плату, а в разі її невиплати провести повний перерахунок Як унормовано у ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу споживчих цін. Однією з конституційних засад судочинства, що визначена у п.\~9 ч.\~2 ст.\~129\~Основного Закону, є обов`язковість судових рішень. У цивільному процесі зміст цього принципу розкрито у ст.\~18 ЦПК України: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і\~органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і\~ підлягають виконанню на всій території України. Рішенням Київського районного суду м.\~Харкова від\~31.10.2023\~року, що набрало законної сили, констатовано протиправність наказів КЕВ міста\~Харків №\~54 від\~04.04.2023\~року та №\~62 від\~17.04.2023\~року, якими [PERSON] було змінено тарифний розряд оплати праці з 13 1 групи на 11 4\~групи і відповідно зменшено розмір посадового окладу, з моменту прийняття кожного з цих наказів, скасовано їх і зобов`язано відповідача відновити [PERSON] попередні умови праці з 13 тарифним розрядом 1 групи оплати праці. Юридичним наслідком прийняття судом відповідного рішення і набрання ним законної сили є право [PERSON] на отримання заробітної плати саме за 13\~тарифним розрядом 1\~групи оплати праці упродовж всього часу виконання ним професійних обов`язків за посадою, у тому числі за період дії наказів про зміну умов праці, скасованих у судовому порядку. Доводи відповідача, викладені у відзиві, щодо відсутності вини КЕВ міста Харків у зміні [PERSON] тарифного розряду, оскільки відповідні рішення було прийнято на виконання рекомендацій органу фінансового контролю, викладених в аудиторському звіті №\~535/31/4 від\~17.02.2022\~року, не ґрунтуються на вимогах закону. Зокрема, протиправність наведених вище наказів відповідача встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. У своїх висновках суд виходив, зокрема, з такого. КЕВ міста Харків застосував щодо [PERSON] 11\~тарифний розряд 4\~групи оплати праці на підставі Таблиці 7 Порядку віднесення військових частин та їх структурних підрозділів до груп за оплатою праці працівників, затвердженого наказом Міністра оборони України №\~28 від\~24.01.2006\~року (далі Порядок). Водночас Таблицею\~7 встановлено групу оплати праці лабораторій, що утримуються за самостійними штатами. Разом із тим, групу оплати праці квартирно-експлуатаційним відділам, квартирно-експлуатаційним частинам району та їх підрозділам установлено Таблицею\~11\~порядку, за якою працівникам категорії керівників КЕВ встановлено 1 групу. Відповідно до додатку 2 до наказу Міністра оборони України №\~28 від\~24.01.2006\~року посада начальник лабораторії з 1 групою оплати праці віднесена до 13 тарифного розряду. Оцінивши подані сторонами і досліджені у судовому засіданні докази, суд у рішенні від 31.10.2023\~року у справі №\~953/4751/23 виснував, що стосовно начальника пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії Харківського КЕУ підлягає застосування Таблиця 11, оскільки лабораторія не утримується за самостійними штатами, а знаходиться у штаті квартирно-експлуатаційного відділу. Крім цього, суд акцентував увагу, що правовою підставою для зміни [PERSON] тарифного розряду оплати праці став саме штатний розпис КЕВ міста\~Харків № 370/2/шр-з/561 від 25.03.2023\~року. Проте 12.05.2023\~року відповідач видав новий штатний розпис №\~370/2/шр-з/613, яким штатний розпис № 370/2/шр-з/561 від 25.03.2023\~року визнав недійсним. Попри те, що штатним розписом від\~12.05.2023\~року посада начальника пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії також відносилася до 11\~тарифного розряду 4\~групи оплати праці, відповідний документ не міг бути підставою для зміни позивачу умов праці, яка відбулася раніше на виконання наказів КЕВ м.\~Харків №\~54 від\~04.04.2023\~року та №\~62 від\~17.04.2023\~року. Інших документів, які би свідчили б про скорочення з 30.03.2023\~року посади начальника лабораторії 1 групи з 13 тарифним розрядом та створення з 01.04.2023\~року посади начальника лабораторії 4 групи з 11 тарифним розрядом, Харківське КЕУ під час розгляду справи не надало. Виходячи з наведеного суд першої інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, констатував, що відповідач не довів існування таких змін в організації виробництва, які б давали законні підстави для зміни [PERSON] тарифного розряду оплати праці. Установив суд і недотримання відповідачем порядку повідомлення працівника про зміну істотних умов праці, у тому числі її оплати, встановленого як ст.\~32\~КУпАП, так і ч.\~2 ст.\~3\~Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», що вимагає здійснювати таке повідомлення не пізніше запровадження змін. Зокрема, уповноважені службові особи установи-роботодавця вручили [PERSON] попередження про встановлення йому на підставі штатного розпису КЕВ міста Харків №\~370/2/шр-з/561 від\~25.03.2023 року нового тарифного розряду оплати праці з нижчим розміром посадового окладу лише 05.04.2023\~року, тобто наступного дня після прийняття оспорюваного наказу №\~54 від\~04.04.2023\~року і на п`ятий день після фактичного запровадження відповідних змін. Наведені висновки місцевого суду суд касаційної інстанції також визнав законними й обґрунтованими. Отже, рішенням, що набрало законної сили, суд визнав протиправними накази КЕВ міста Харків про зміну позивачу тарифного розряду оплати праці з огляду як на відсутність підстав для відповідної зміни, визначених матеріально-правовими нормами спеціального законодавства, так і порушення роботодавцем процедури повідомлення про це працівника, покликаної гарантувати захист прав людини у разі погіршення істотних умов праці навіть в умовах воєнного стану. Обставини, встановлені судом у цивільній справі №\~953/4751/23 за участю цих самих сторін, не підлягають доказуванню у даній справі згідно з ч.\~4 ст.\~82\~ЦПК України. Виходячи з викладеного той факт, що КЕВ міста Харків змінив позивачу тарифний розряд оплати праці, що призвело до зниження розміру посадового окладу, на виконання рекомендацій органу фінансового контролю, не надає діям відповідача правомірності і не звільняє його від обов`язку виплатити працівнику за весь час фактичного виконання своїх професійних функцій за посадою заробітну плату у розмірі, на який він має право згідно з законом і судовим рішенням. Відповідні дії КЕВ міста Харків зобов`язаний виконати незалежно від вини цього органу чи його службових осіб у протиправній зміні [PERSON] умов праці. Адже інакше було б знівельовано сам зміст гарантованого ч.\~4 ст.\~43\~Конституції України права позивача на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Суд відхиляє аргумент відповідача, наведений у відзиві, щодо відсутності в нього як у державної установи, що фінансується з державного бюджету, можливості виплатити [PERSON] недоотриману заробітну плату за період з 05.04.2023 року до 30.04.2025\~року, оскільки її нараховано за межами поточного бюджетного періоду, з огляду на таке. Статтею\~1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від\~04.11.1950\~року (набрала чинності для України 11.09.1997\~року) кожній людині гарантовано право мирного володіння своїм майном. Відповідно до орієнтирів застосування зазначеної Конвенції, сформованих Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ), у даній міжнародно-правовій нормі поняттям «майно» охоплюються не лише матеріальні цінності, якими особа фактично володіє, а і кошти та інші активи, які вона на законних підставах розраховує отримати у майбутньому («правомірні очікування») (зокрема, рішення у справах: «Прессос Компанія Нав`єра» та інші проти Бельгії» (Pressos Compania Naviera S. A. and Others v. Belgium) від\~20.11.1995\~року, №\~17849/91, §§ 29-31; «Дрон проти Франції» (Draon v. France) від\~06.10.2005\~року, №\~1513/03; «Моріс проти Франції» (Maurice v.\~France) від\~06.10.2005\~року, 11810/03). Отже, заробітна плата за період з 05.04.2023\~року до 30.04.2025\~року, яку [PERSON] недоотримав, проте розраховує отримати у повному обсязі на підставах, визначених законом і судом, як правомірні очікування є об`єктом захисту за ст.\~1 Першого протоколу до Конвенції. \~За усталеною\~практикою ЄСПЛ\~державні органи\~не можуть\~посилатися на\~відсутність коштів\~як на\~підставу невиконання\~своїх зобов`язань\~перед людиною\~щодо здійснення\~на її\~користь виплат,\~гарантованих національним\~законодавством.\~Відмови компетентних\~органів у\~таких виплатах,\~що мотивувалися\~недостатністю бюджетного\~фінансування чи\~подібними матеріальними\~або організаційними\~причинами,\~Суд послідовно\~визнає свавільними\~й оцінює\~як порушення\~права людини\~на мирне\~володіння своїм\~майном,\~передбаченого ст.\~1\~Першого протоколу\~до Конвенції\~(зокрема,\~рішення у\~справах: «Сук проти\~України» від\~10.03,2011\~року,\~заява №\~10972/05,\~§\~24; «Бурдов проти Росії» (Burdov v.\~Russia, 35) від\~07.05.2002\~року, заява № 59498/00, §\~35). З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь недоотриманої заробітної плати за період з 05.04.2023 року до 30.04.2025\~року та компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати є законними і обґрунтованими.

Outcome: approved