Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-19 00:00:00

у липні 2024 року ТОВ «Споживчий центр» (далі позивач) звернулось до суду з цим позовом. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] (далі відповідач) 30 жовтня 2023 року укладений кредитний договір № 30.10.2023-100003079. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 13\~000,00 грн, строком на 42 дні. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються таким чином: Ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/ залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів, у зв`язку з чим станом на 10 грудня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 25\~740,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 13\~000,00 грн та заборгованості по процентам 12 740,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Постановленою суддею ухвалою від 29 липня 2024 року відкрите провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначене судове засідання. Ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області заочним рішенням від 18 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 30 жовтня 2023 року № 30.10.2023-100003079, яка утворилась станом на 10 грудня 2023 року у загальному розмірі 25 740 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 13 000,00 грн та заборгованості по процентам 12 740,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 18\~березня 2025\~року відповідач\~ [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~адвокатка Яремчук\~Л.\~В.,\~звернувся до\~суду з\~заявою про\~перегляд вищевказаного\~заочного рішення.\~Заява обґрунтована\~тим,\~що відповідач\~є діючим\~військовослужбовцем і\~про судове\~рішення дізнався\~лише 07\~березня 2025\~року коли\~йому заблокували\~рахунки на\~підставі постанови\~приватного виконавця\~про відкриття\~виконавчого провадження\~від 07\~березня 2025\~року ВП\~77417155.\~08\~березня 2025\~року після\~отримання Інтернет\~з`єднання відповідач\~зміг дізнатись\~про зміст\~самого рішення.\~Предмет розгляду\~справи складають\~вимоги щодо\~стягнення кредитного\~боргу у\~сумі 25\~740,00\~гривень,\~який виник\~на у\~зв`язку з\~неповерненням грошових\~коштів,\~отриманих на\~підставі укладеного\~30\~жовтня 2023\~року між\~ТОВ «Споживчий\~центр» та\~відповідачем договору\~№ 30.10.2023-100003079.\~При цьому\~кредитний борг\~відповідача включає\~заборгованість за\~тілом кредиту\~у сумі\~13\~000,00\~грн та\~борг по\~процентам у\~сумі 12\~740,00\~грн.Приймаючи заочне судове рішення суд не застосував спеціальні норми права норми п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на момент виникнення спірних правовідносин, якими передбачено неможливість нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитам. Посилається на докази, які мають значення для розгляду справи, що підтверджують проходження військової служби відповідачем. Постановленою суддею ухвалою від 24 березня 2025 року поновлено відповідачеві [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року у цивільній справі № 183/7497/24. Прийнято заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 183/7497/24 до розгляду та призначене судове засідання. 28 березня 2025 року представницею відповідача, адвокаткою Яремчук Л. В. подано до суду клопотання про долучення доказів, задоволене судом. Постановленою судом ухвалою від 04 квітня 2025 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року у справі № 183/7497/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги. Будь-яких клопотань чи письмових пояснень від представника позивача до суду не надходило. Відповідач у судове засідання не з`явився, представниця відповідача, адвокатка Яремчук Л. В. подала до суду заяву про проведення судового засідання без її та відповідача участі. Підтримала вимоги, викладені в заяві про перегляд заочного рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір № 30.10.2023-100003079, шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки від 30 жовтня 2023 року, на таких умовах: сума кредиту 13 000,00 грн; строк кредиту 42 дні; процентна ставка: «Економ» фіксована незмінна у розмірі 2 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ»; «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього періоду , на який надається Кредит, окрім первинного періоду та період «Економ» /а.с.13, 13 зворот-14 зворот, 15-17 зворот/. Також між сторонами погоджений паспорт споживчого кредиту /а.с.19 зворот-20/. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти у вищевказаному розмірі, що підтверджується копією квитанції від 30 жовтня 2023 року про перерахування коштів у сумі 13 000,00 грн з призначенням платежу «видача за договором № 30.10.2023-100003079» /а.с.20а/. Факт укладення вищевказаного кредитного договору також, по суті, визнається відповідачем у поданій заяві про перегляд заочного рішення. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.21/. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 30 грудня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 25\~740,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 13\~000,00 грн та заборгованості по процентам 12 740,00 грн. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, перевіряючи суму, заявлену позивачем до стягнення з відповідача умовам кредитного договору, обставинам справи, наданим сторонами доказам, а також ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо стягнення з нього тіла кредиту, суд висновує про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 13\~000,00 грн. Однак, суд приходить висновку, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих процентів належить відмовити, враховуючи таке. Так, позивач, звертаючись з цим позовом до суду, заявляє вимогу про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2023 року в розмірі 25\~740,00 грн, яка складається, в тому числі, з нарахованих за період з 30 жовтня 2023 року по 10 грудня 2023 року процентів у розмірі 12\~740,00 грн. Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення зазначив, що він є діючим військовослужбовцем, а тому, відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом йому не нараховуються. Як установлено ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Однак, згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон України) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Крім того, відповідно до абзацу першого ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено проведення протягом 90 днів загальної мобілізації, строк проведення якої в подальшому неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України. Як установлено з наданої відповідачем належним чином засвідченої копії довідки військової частини [NUMBER] від 13 березня 2025 року № 386, старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] , наказ про зарахування у списки частини від 30 грудня 2015 року № 269 /а.с.50/. Також, з долучених відповідачем копій витягів з наказів командира військової частини [NUMBER] вбачається відбуття [PERSON] у період з 02 жовтня 2023 року по 09 листопада 2023 року у відрядження для виконання бойових (службових) завдань /а.с.66, 67, 68, 69/. Судом установлено, що вищевказаний кредитний договір укладений відповідачем з позивачем 30 жовтня 2023 року. З наданої позивачем копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2023 року № 30.10.2023-100003079 вбачається нарахування позивачем відповідачеві процентів за користування кредитом у період з 30 жовтня 2023 року по 10 грудня 2023 року в сумі 12\~740,00 грн. А тому, враховуючи положення вищевказаних Законів України, а також те, що відповідач є військовослужбовцем та з 30 грудня 2015 року проходить військову службу, суд висновує про неправомірність нарахування позивачем відповідачеві процентів за вищевказаним кредитним договором. Також суд зауважує, що неподання військовослужбовцем кредиторові доказів на підтвердження проходження військової служби не є підставою для стягнення з останнього процентів за кредитним договором. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором від 30 жовтня 2023 року у розмірі 13\~000,00 грн тіла кредиту. У решті позову належить відмовити. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд ураховує те, що позов задоволено частково, відповідач, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, позов визнав частково, а тому суд вважає за необхідне компенсувати ТОВ «Споживчий центр», за рахунок держави, 50% понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial