Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-13 00:00:00

Позиція позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачки аліментів на його утримання в розмірі 1000,00 грн, щомісячно. Позовні вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що він пенсіонер,\~є непрацездатною\~особою,\~являється особою\~з інвалідністю.\~Має повнолітню\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка,\~на думку\~позивача,\~має певні\~права та\~обов`язки перед\~ним як\~перед батьком,\~зокрема -\~обов`язок піклування\~щодо нього.\~Зазначає,\~що він\~не є\~особою,\~цивільна дієздатність\~якого обмежена,\~крім того\~він не\~визнаний недієздатним,\~то ж\~обов`язок опікуватися\~(піклуватися)\~ним у\~доньки відсутній,\~у зв`язку\~із чим\~він не\~має правових\~підстав вимагати\~від доньки\~опіки або\~піклування і\~такого обов`язку\~згідно норм\~Конституції України\~у доньки\~позивача не\~виникає.\~Поряд із\~тим,\~порядок утримання\~повнолітніми дітьми\~непрацездатного батька\~та порядок\~виникнення таких\~обов`язків конкретизовані\~в Сімейному\~кодексі України.\~При цьому\~ключовими умовами\~настання обов`язку\~доньки або\~сина по\~утриманню батьків\~є його\~непрацездатність в\~сукупності з\~потребами в\~матеріальній допомозі. Разом\~з тим для об`єктивності судового розгляду та вирішення спору по суті позивач зазначає, що хоч він і вважається непрацездатною особою в силу наявності інвалідності, але не потребує матеріальної допомоги (утримання) з боку інших фізичних осіб з огляду на достатність пенсійного забезпечення й відсутність потреби в додаткових матеріальних витратах. Також, позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що сторона позивача визнає аргументи наведених відповідачем заперечень в частині відсутності у позивача потреби в утриманні (матеріальному забезпеченні) з боку відповідача у справі. Позивач дійсно є особою з інвалідністю, що отримує пенсійне забезпечення та інші доходи, що сукупно перевищують встановлений законом прожитковий мінімум. Так позивач отримує пенсію та інші фінансові надходження й не потребує додаткового утримання, а також не потребує покриття якихось додаткових витрат. Позивачем ніколи не відчувалося потреби звертатися до відповідача за матеріальною допомогою або за іншими формами допомоги (фінансової або натуральної). Повністю погоджується з тим, що відсутні будь-які обставини, які свідчать про необхідність (потребу) в матеріальній допомозі (забезпеченні) позивачеві з боку відповідача у справі. Він не потребує утримання з боку відповідача у справі у зв`язку із чим вона не має обов`язку з утримання одного з непрацездатних батьків. Позиція відповідача Відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки позивач є повнолітньою особою, але не є особою, цивільна дієздатність якої обмежена, крім того позивача не визнано недієздатною особою. Ключовими умовами настання обов`язку доньки або сина по утриманню батьків, є непрацездатність позивача в сукупності з потребами в матеріальній допомозі (утриманні). Тобто, ключова умова виникнення обов`язку щодо утримання непрацездатного батька, пов`язана з потребою в утриманні - не дотримана. Таким чином, позивач, пославшись в позовній заяві на відомості про відсутність потреби в утриманні, зазначає, що хоч і є непрацездатною особою, але не потребує матеріальної допомоги (утримання) з боку інших фізичних осіб з огляду на достатність пенсійного забезпечення й відсутність потреби в додаткових матеріальних витратах. Додатково зазначає, що до неї або до інших осіб від позивач жодного разу питань щодо матеріальної допомоги не надходило, прохань або вимог щодо матеріального утримання не висувалося. Таким чином, відсутні умови для настання (виникнення) у доньки позивача обов`язку з утримання одного з непрацездатних батьків, передбачені ст.202 СК України. Також відсутні підстави для стягнення з відповідачки коштів на додаткові витрати з утримання позивача Рух справи в суді\~ Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.06.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено засідання. Розгляд справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, разом із позовом подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засіданні не з`явилася, разом із відзивом подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, проти позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини Позивач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження відповідачки серії [NUMBER] , виданим 19.11.1968 Пеньківською сільською радою Літинського району Вінницької області, та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 24.09.1992 Пеньківською сільською радою Літинського району Вінницької області (а.с.11). [PERSON] є пенсіонером за віком, згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 01.04.2006 (а.с.10). Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №693459, виданої 16.09.2024 (а.с.9), [PERSON] є інвалідом другої групи безтерміново. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. Відповідно до частини першої, третьої\~статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року\~надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України) не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1\~ст.204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Згідно ч.1, 2\~ст.205 СК України\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Верховний Суд у постанові від 10.10.2018р. у справі №301/160/17 (провадження № 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. Позивач обґрунтовує позовні вимоги посиланням на те, що він є пенсіонером, непрацездатною особою та особою з інвалідністю. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що хоч він і вважається непрацездатною особою, в силу наявності інвалідності, але не потребує матеріальної допомоги (утримання) з боку інших фізичних осіб з огляду на достатність пенсійного забезпечення й відсутність потреби в додаткових матеріальних витратах. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не надано належних та достовірних доказів, в розумінні\~Цивільного процесуального кодексу України, в підтвердження необхідності в отриманні матеріальної допомоги з боку відповідача. Факт непрацездатності позивача не є підставою для стягнення аліментів на його утримання. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладені обставини, надані позивачем до суду докази з позиції їх належності та допустимості, враховуючи письмову позицію сторін, а також те, що позивач сам підтверджує відсутність у нього потреби в матеріальній допомозі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Щодо судових витрат Враховуючи, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів та є особою з другою групою інвалідності, звільнений від сплати судового збору на підставі п.3, 9 ч.1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed